Справа № 481/1554/24
Провадж.№ 1-кп/481/95/2024
У Х В А Л А

про призначення судового розгляду

18.09.2024 року Новобузький районний суд Миколаївської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ( в режимі відеоконференції) розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.06.2024 року за № 0000313 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч. 1 ст. 263 КК України,

Встановив:

13.09.2024 року до Новобузького районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000313 від 20.06.2024 року відносно ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч. 1 ст. 263 КК України

Відповідно до вимог ст. 32 КПК України зазначений обвинувальний акт передано для розгляду судді ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 16.09.2024 року по вказаному кримінальному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просив призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду. Клопотань, які би перешкоджали такому призначенню не заявив.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник, адвокат ОСОБА_5 , у підготовчому судовому засіданні не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, ознайомившись з обвинувальним актом та матеріалами доданими до нього, суд приходить до наступного.

Відповідно до обвинувального акту, складеного відповідно до вимог КПК України, дотримані вимоги територіальної підсудності. Дане кримінальне провадження підсудне Новобузькому районному суду Миколаївської області.

Підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, відсутні.

Враховуючи наведене, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, щодо можливості призначення судового розгляду, їх позиції з питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду, суд приходить до висновку, що слід призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні, визначивши дату та місце його проведення, і склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 з посиланням на наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, а також на наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України, просила задовольнити клопотання та продовжити строк тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні заперечував проти продовження йому строку тримання під вартою просив обрати йому захід у виді домашнього арешту, оскільки він потребує лікування та постійного прийому ліків .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_4 хворіє, і на даний час взагалі відсутні підстави для обрання йому будь-яких запобіжних заходів.

Вислухавши доводи прокурора ОСОБА_3 , заперечення обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 та перевіривши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою слід задовольнити, а в задоволенні клопотання захисника - відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною 3 статті 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Суд не вважає за доцільне на стадії підготовчого провадження отримувати та досліджувати докази винуватості обвинуваченого при вирішенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу, оскільки, це хоча формально і передбачено вимогами ч.1 ст.194 КПК України, але наведене порушує принцип презумпції невинуватості та суперечить нормам кримінально-процесуального закону та ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно з якими рішення суду повинно бути викладено у формулюваннях, які забезпечують принцип невинуватості особи.

За змістом ст.199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» №12369/86 від 26 червня 1991 року вказав, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Така ж позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/97 від 26 липня 2001 року.

Як вбачається з клопотання, 20.06.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 21.06.2024 останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

05.08.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 21.09.2024 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18.08.2024 року.

Ухвалою слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 12.08.2024 року відносно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21.09.2024 року.

Підставою для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою стали достатні підстави вважати, що обвинувачений може ухилятися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні.

З моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_4 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід, або його скасування.

Суд вважає, що наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання та продовження запобіжного заходу, на даний час, не змінилися.

Ризиками, які дають підстави суду продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати: те, що обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки, усвідомлюючи, що обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, може залишити місце свого тимчасового проживання, з метою ухилитись від суду та виконання процесуальних рішень, може уникати кримінального переслідування, впливати на свідків даного кримінального провадження.

Оцінюючи тяжкість вчиненого злочину, який інкримінується обвинуваченому, суд враховує ступінь його суспільної небезпечності у конкретних умовах місця і часу та враховує, що до особи, яка обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, тримання під вартою, як запобіжний захід, може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Суд не погоджується з посиланням захисника на те, що перестали існувати будь-які з вищеперерахованих ризиків, оскільки такі на теперішній час існують, а контроль за виконанням обвинуваченим обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України, виходячи з вимог ч.3 ст.179 КПК України, прокурором, не можуть бути забезпечені.

Посилання сторони захисту про неможливість перебування обвинуваченого у слідчому ізоляторі, оскільки він хворіє на психічне захворювання, також не заслуговують на увагу, оскільки хвороба, на яку вказує адвокат, не може забезпечувати належну процесуальну поведінку підозрюваного та нівелювати ризики, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Наявність у ОСОБА_4 захворювань, також не свідчать про можливість обрання йому менш суворого запобіжного заходу, оскільки право на охорону здоров`я, ефективну безкоштовну медичну допомогу, яке закріплено в Конституції України мають усі громадяни України, в тому числі і ті щодо яких обрано запобіжний захід тримання під вартою.

Право на медичну допомогу, щодо цих осіб забезпечується наданням їм у медичній частині, а в разі неможливості проходження там лікування у визначених закладах охорони здоров`я, відповідно до до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року № 239/5/104, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 лютого 2012 року за № 212/20525.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини у справі (зокрема рішення «Едуард Шабалін проти Росії» від 16 жовтня 2014 року) про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення та у контексті даного кримінального провадження, не вирішуючи наперед питання про винуватість чи невинуватість обвинуваченого, з метою попередження ризику його переховування від суду,незаконного впливу на свідків, з урахуванням особи обвинуваченого та тяжкості інкримінованого йому діяння, віку та стану його здоров`я, відсутності жодних медичних документів, які б могли підтвердити неможливість утримання обвинуваченого в слідчому ізоляторі, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому шістдесят днів, без визначення розміру застави на підставі ч.4 ст.183 КПК України, та відмовити стороні захисту у задоволенні клопотання про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, суд,

Постановив:

Призначити у відкритому судовому засіданні судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч. 1 ст. 263 КК України на "01" жовтня 2024 р. року о 14:00 год.

Справа буде розглядатися у відкритому судовому засіданні, суддею ОСОБА_1 одноособово, у приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області за адресою: вул. Ярослава Мудрого, 8, м. Новий Буг, Миколаївської області.

Визнати обов`язкову участь у розгляді кримінального провадження прокурора, обвинуваченого та його захисника.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, задовольнити.

В задоволенні клопотання обвинуваченого, про обрання менш суворого запобіжного заходу у виді домашнього арешту - відмовити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк 60 днів, д о 16 листопада 2024 року.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала у повному обсязі проголошена 23.09.2024 року о 09:00 год.

Суддя