Справа № 503/1383/24
Провадження № 1-кп/503/70/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого- судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000051 від 13.01.2024 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грабове Кодимського району Одеської області, громадянина України, не одруженого, з повною середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

До Кодимського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт та угода про визнання винуватості у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

На підставі обвинувального акту судом встановлено, що ОСОБА_3 , на початку січня 2024 року, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, виносив злочинний умисел спрямований на вчинення незаконної порубки та подальшого використання незаконно заготовленої лісопродукції у власних цілях в лісозахисній смузі розташованій за межами м. Кодима, Подільського району, Одеської області, координати 48.103387, 29.104399, та не маючи спеціального дозволу на використання лісових ресурсів (лісорубного квитка або ордера) і розуміючи, що він не зможе один здійснити незаконну порубку деревини на вказаній ділянці, заручився допомогою трьох осіб, які не були обізнані про незаконність його дій повідомивши останнім про наявність дозволу на розчистку ділянки місцевості, за що він зможе отримати у власне користування всю деревину, яка буде спиляна на ній.

12 січня 2024 точний час в ході досудового не встановлено, ОСОБА_3 з метою реалізації свого злочинного умислу, разом із трьома особами, які не були обізнані про незаконність його дій, повідомив, про виїзд на вищезазначену ділянку місцевості, де в подальшому їм потрібно спиляти деревину. Далі, в той же день та час, ОСОБА_3 на автомобілях марки ГАЗ 53, державний знак НОМЕР_1 та марки ВАЗ 2106, державний знак НОМЕР_2 з трьома особами, які не були обізнані про незаконність його дій, прибули до лісового насадження, яке знаходиться на земельній ділянці за координатами вищезазначеної лісозахисної смуги розташованій за межами АДРЕСА_2 .

Далі, всупереч встановленому законом порядку заготівлі лісопродукції, без спеціального дозволу на використання лісових ресурсів (лісорубного квитка або ордера), в порушення вимог ст. ст. 4, 69 Лісового кодексу України та порядку спеціального використання лісових ресурсів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 № 761 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення ОСОБА_3 самовільно обрав та наказав одній із трьох осіб, яка не була обізнана про незаконність його дій здійснити незаконну рубку дерев породи « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а саме повністю відокремити від кореня та поділити на фрагменти до стадії припинення росту десять сироростучих дерев породи «Горіх», що у подальшому й зробила особа з використанням бензопили марки «STHIL MS180», яку попередньо ОСОБА_3 заготовив та приніс із собою. На виконання вказівок ОСОБА_3 одна з осіб, яких він залучив до незаконної порубки та яка не була обізнана про незаконність його дій, незаконно спиляла зазначені ОСОБА_3 дерева породи «Горіх» діаметрами на пні 37х34 см, 42х37 см, 48х49 см, 30х29 см, 22х27 см, 39х46 см, 48х44 см, 35х30, см, 39х39 см, 45 х 52 см.

У подальшому ОСОБА_3 разом з двома іншими особами, які не були обізнані про незаконність його дій, відокремлені гілки відносили до заздалегідь підготовленого щепорізу (подрібнювач гілок) марки Lindadana A/S ТР175, за допомогою якого подрібнювали на тріску, яку одразу поміщували до кузова автомобіля марки ГАЗ 53, державний знак НОМЕР_1 , а зрізані частини стовбурів вказаних дерев поміщали до салону та багажного відділення автомобіля ВАЗ 2106, державний знак НОМЕР_2 .

В подальшому, в цей же день близько 16.00 год ОСОБА_3 продовжуючи свою незаконну діяльність діючи згідно єдиного умислу на автомобілі марки ГАЗ 53, державний знак НОМЕР_1 з поміщеною до кузова тріскою та на автомобілі ВАЗ 2106, державний знак НОМЕР_2 в якому знаходились фрагменти деревини породи «Горіх», мав намір вивезти вищезазначене з місця події, однак був викритий працівниками правоохоронних органів.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 внаслідок незаконної порубки дерев, заподіяв державі тяжкі наслідки, а саме завдав інтересам Кодимської міської територіальної громади в особі Кодимської міської ради Одеської області майнової шкоди на загальну суму 449726 гривень 58 копійок, що у шістдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 246 КК України, як незаконна порубка дерев у інших лісових насадженнях, що спричинила тяжкі наслідки.

19 червня 2024 року між прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ч. 2 ст. 468 КПК України.

Відповідно до угоди підозрюваний ОСОБА_3 беззастережно і в повному обсязі визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Сторони дійшли згоди щодо призначення обвинуваченому узгодженого покарання у виді 5 років позбавлення волі, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків визначених ст. 76 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, в обсязі підозри, пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, дав згоду на застосування узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що угода про визнання винуватості була укладена в його присутності, при укладенні угоди були дотримані вимоги законодавства, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним, шкода завдана суспільним інтересам.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлені.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 і призначення узгодженої сторонами угоди міри покарання, передбаченої ч. 4 ст. 246 КК України.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна підлягають скасуванню відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України.

Речовими доказами слід розпорядитися у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 369, 370-374, 469, 472 - 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 19 червня 2024 року, укладену між прокурором Подільської окружної Прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 19 червня 2024 року покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього, у відповідності до ст. 76 КК України, обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової інженерно-екологічної експертизи, в сумі 6815 (шість тисяч вісімсот п`ятнадцять) грн. 52 коп. та судової трасологічної експертизи, в сумі 9087 (дев`ять тисяч вісімдесят сім) грн. 36 коп.

Скасувати арешт, накладений на майно відповідно до ухвал слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21 лютого 2024 року та від 22 лютого 2024 року.

Речові докази: - 10 зпилів з пнів та 10 зпилів з стовбурів дерев, породи горіх, тріску (щепу), близько 1 складометру деревини породи горіх, стовбури від 10 дерев породи горіх повернути власнику Кодимській міській раді Подільського району Одеської області;

- автомобіль ГАЗ 53, державний номерний знак НОМЕР_3 , з кабіною синього кольору та металевим причепом, та автомобіль ВАЗ НОМЕР_4 , бежевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_5 , залишити уповноваженому користувачу ОСОБА_6 ;

- щепоріз (подрібнювач гілок) Linddana A/S ТР175, червоного кольору залишити уповноваженому користувачу ОСОБА_7 ;

- бензопилу марки STIHL MS 180 повернути власнику ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником виключно з таких підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з таких підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1