Справа № 953/7711/24
Провадження № 1-кп/953/1019/24
В И Р О К
19 вересня 2024 року м. Харків
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.303 КК України
16.03.2023 ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний умисел направлений на втягнення особи в заняття проституцією, з використанням її уразливого стану, з корисливих мотивів, в ході розмови з ОСОБА_6 , яка звернулась за рекламним оголошенням з приводу високооплачуваної роботи, вчинила дії із втягнення ОСОБА_6 в заняття проституцією, з використанням уразливого стану цієї особи, а саме: повідомила останній про можливість великих заробітків при занятті проституцією, при цьому пообіцявши своїми можливостями сприяти такому працевлаштуванню, за що ОСОБА_6 , у разі надання згоди на пропозицію ОСОБА_4 повинна буде віддавати п`ятдесят відсотків заробітку з кожного клієнта. ОСОБА_6 , перебуваючи у тяжкому матеріальному становищі, що обумовлювало її уразливий стан, погодилась на пропозицію ОСОБА_4 та в подальшому займалася проституцією в орендованому приміщенні, яке винаймалось за кошти обвинуваченої та ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , за сутенерства ОСОБА_4 , яка підшукувала клієнтів, консультувала останніх з приводу надання послуг інтимного характеру, за що отримувала відсоток від заробітку.
Окрім того, в середині березня 2023 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний умисел направлений на втягнення особи в заняття проституцією, з використанням її уразливого стану, з корисливих мотивів, в ході розмови з ОСОБА_7 , яка звернулась за рекламним оголошенням, розміщеному у месенджері «телеграм», з приводу високооплачуваної роботи, вчинила дії із втягнення ОСОБА_7 в заняття проституцією, з використанням уразливого стану цієї особи, а саме: повідомила останній про можливість великих заробітків при занятті проституцією, при цьому пообіцявши своїми можливостями сприяти такому працевлаштуванню, за що ОСОБА_7 , у разі надання згоди на пропозицію ОСОБА_4 повинна буде віддавати відсоток заробітку. ОСОБА_7 , перебуваючи у тяжкому матеріальному становищі, що обумовлювало її уразливий стан, була змушена погодитись на таку пропозицію.
Також, 30.03.2023 обвинувачена, спілкуючись у телефонній розмові з ОСОБА_8 , дізнавшись про перебування останньої в скрутному матеріальному становищі, вирішила втягнути її в зайняття проституцією. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на втягнення особи в зайняття проституцією, достовірно розуміючи те, що ОСОБА_8 перебуває в уразливому стані, тобто не мас джерела доходу, не в змозі забезпечити собі достатній життєвий рівень, вчинила дії із втягнення ОСОБА_8 в заняття проституцією, з використанням її уразливого стану, а саме: повідомила останній про можливість великих заробітків при занятті проституцією, при цьому пообіцявши своїми можливостями сприяти такому працевлаштуванню.
ОСОБА_8 , перебуваючи у тяжкому матеріальному становищі, що обумовлювало її уразливий стан, погодилась на пропозицію обвинуваченої та в подальшому займалася проституцією, за сутенерства ОСОБА_4 , в орендованому приміщенні, яке винаймалось за кошти обвинуваченої та ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_4 здійснювала підшукування клієнтів, консультувала клієнтів з приводу надання послуг інтимного характеру, за що отримувала від ОСОБА_8 відсоток від заробітку.
Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст. 303 КК України, як втягнення кількох осіб в заняття проституцією з використанням уразливого стану цих осіб та сутенерство, а також за ч. 2 ст. 303 КК України, як втягнення особи в заняття проституцією, з використанням уразливого стану цієї особи та сутенерство, вчинене повторно.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винність у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.303 КК України, визнала. Підтвердила, що наведені в обвинуваченні всі обставини вчинення злочинів встановлено, а також наведено у обвинувальному акті вірно. Свої дії піддала критичній оцінці, висловивши жаль щодо скоєного. Вважала можливим обмежитись її допитом та застосувати положення ч.3 ст.349 КПК України, оскільки висунуте обвинувачення їй цілком зрозуміле, вона повністю визнає свою провину в скоєнні зазначених кримінальних правопорушень, та вважає, що зібрані в справі докази її провини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати їх немає ніякої необхідності.
З`ясувавши думку учасників процесу, які, кожен окремо, не заперечували проти застосування у справі положень ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснивши обвинуваченій правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими остання погодилася, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та застосував при розгляді даної справи положення ч.3 ст.349 КПК України.
За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 303 КК України доведена у повному обсязі.
При з`ясуванні даних про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , судом встановлено, що вона не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та нарколога, раніше не судима, заміжня, не працевлаштована.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При обранні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд зважає на положення ст.ст. 50, 65 КК України та враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, кількість епізодів, дані про особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання. Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.303 КК України.
Однак, враховуючи дані про особу ОСОБА_4 , яка вперше притягається до кримінальної відповідальності, її позитивну посткримінальну поведінку, а саме усвідомлення протиправності своєї злочинної поведінки та наміру в подальшому дотримуватись закону, суд вважає за можливе застосування положень, передбачених ст.ст. 75,76 КК України, звільнивши ОСОБА_4 , від відбування покарання з випробуванням, оскільки, на думку суду, виправлення обвинуваченої можливе без відбування призначеного виду покарання.
Суд вважає, що не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства, що також підтверджується її критичним ставленням до скоєних правопорушень, усвідомлення своєї провини і засудження своєї протиправної поведінки. Це свідчить про дійсне прагнення обвинуваченої стати на шлях виправлення.
Визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (не свавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, застосований ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18.06.2024, сплив 10.08.2024. Клопотань про застосування або продовження запобіжного заходу не надходило.
Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши арешт майна, накладений ухвалами Київського районного суду м. Харкова 08.05.2024 (н/п 1-кс/953/3326/24 та н/п 1-кс/953/3327/24), відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України.
Цивільний позов відсутній.
На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.303 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного судом покарання, якщо вона протягом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
Відповідно до п.1, п.2 ч. 1 ст. 76 КК України в продовж іспитового строку на ОСОБА_4 покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню, а саме:
мобільний телефон «Galaxy S21 FE 5G», imei-1: НОМЕР_1 , imei-2: НОМЕР_2 , з sim-картою НОМЕР_3 ; мобільний телефон «Meizu M3 Note», imei-1: НОМЕР_4 , imei-2: НОМЕР_5 , без sim-карти; мобільний телефон «Xiaomi Redmi 6A», imei-1: НОМЕР_6 , imei-2: НОМЕР_7 , без sim-карти; мобільний телефон «Samsung A3», imei-1: НОМЕР_8 , imei-2: НОМЕР_9 , з sim-картою НОМЕР_10 ; мобільний телефон «Samsung Galaxy J7», imei-1: НОМЕР_11 , imei-2: НОМЕР_12 , з sim-картою НОМЕР_13 ; мобільний телефон «Samsung Galaxy Grand Prime», imei: НОМЕР_14 , без sim-карти; банківську карту № НОМЕР_15 на ім`я « ОСОБА_9 » (Монобанк); банківську карту № НОМЕР_16 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ); електронний носій інформації карта пам`яті «Kingston» з адаптером - повернути власнику, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувавши з них арешт;
банківську карту № НОМЕР_17 (Альфа-Банк); банківську карту № НОМЕР_18 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ); банківську карту № НОМЕР_19 , на імя « ОСОБА_10 » (АльфаБанк) - повернути власнику, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , скасувавши з них арешт;
банківську карту № НОМЕР_20 на ім`я « ОСОБА_12 » (Монобанк) - зберігати в матеріалах справи;
грошові кошти в сумі 7800 грн, а саме: 2 купюри номіналом 1000 гривень, а саме: купюра номіналом 1000 гривень АЖ8147624; купюра номіналом 1000 гривень БЛ0894767; 6 купюр номіналом 500 гривень, а саме: купюра номіналом 500 гривень ЄД6559612; купюра номіналом 500 гривень ХЄ9693078; купюра номіналом 500 гривень ЄЗ9853324; купюра номіналом 500 гривень ХГ4286037; купюра номіналом 500 гривень АМ1197260; купюра номіналом 500 гривень ЕЄ8858167; 13 купюр номіналом 200 гривень, а саме: купюра номіналом 200 гривень ЕХ1369905; купюра номіналом 200 гривень ЦА0658298; купюра номіналом 200 гривень ВЗ7286276; купюра номіналом 200 гривень УЄ5238303; купюра номіналом 200 гривень ХЕ5804747; купюра номіналом 200 гривень ЕА4065293; купюра номіналом 200 гривень ЗЄ8177509; купюра номіналом 200 гривень ХЕ7367896; купюра номіналом 200 гривень ЦА5608154; купюра номіналом 200 гривень УЛ4344088; купюра номіналом 200 гривень ЕГ2259944; купюра номіналом 200 гривень ТЖ8352531; купюра номіналом 200 гривень ХЗ1759768; 1 купюра номіналом 100 гривень, а саме: 1 купюра номіналом 100 гривень УЖ7015503; 2 купюри номіналом 50 гривень, а саме: купюра номіналом 50 гривень АГ0241028; купюра номіналом 50 гривень АГ5540678, - повернути власнику, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , скасувавши з них арешт;
грошові кошти в сумі 3000 грн, а саме: 3 купюри номіналом 1000 гривень, а саме: купюра номіналом 1000 гривень АС7821218; купюра номіналом 1000 гривень АМ0619443; купюра номіналом 1000 гривень ВТ3573938 - повернути державі, в особі Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції в Харківській області Національної поліції України, скасувавши з них арешт.
Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню, а саме: контрацептиви «Durex» - 9 шт.; контрацептиви «Contex» - 16 шт.; інтимні гель смазки «Durex» - 2шт. знищити, скасувавши з них арешт.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Копія вироку підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1