№ 1-кс/755/2389/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" липня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Російської Федерації, громадянину Російської Федерації, росіянину, з незакінченою вищою освітою, не одруженому, офіційно не працюючому, без місця реєстрації на території України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 (зі слів), раніше не судимому, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002387 від 07.07.2024 року, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 .

Клопотання погоджено з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 .

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що під час дії на території України воєнного стану, згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, який у подальшому, неодноразово продовжений та діяв на день вчинення злочину, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив закінчений замах на умисний корисливий злочин проти власності за таких обставин.

Так, 07 липня 2024 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 перебував у приміщенні супермаркету «Епіцентр», який належить ТОВ «Епіцентр К», за адресою: вул. Братиславська, 11 у Дніпровському районі міста Києва та в цей момент, у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану. Реалізуючи вказаний злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою протиправного збагачення, ОСОБА_5 підійшов до полиці з товаром та взяв одну пляшку алкоголю «Віскі Johnnie Walker «Black label» 0,7л» вартістю 972,12 грн. (без ПДВ) та, тримаючи її в руках, зайшов за інші полиці з товаром. Після цього, впевнився, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, поклав вказану пляшку алкоголю до свого рюкзака. Продовжуючи свої злочинні дії, не маючи наміру сплатити за вказаний товар, ОСОБА_5 пройшов повз касову зону супермаркету, не сплатив за товар та вийшов із приміщення вказаного супермаркету, де одразу був затриманий співробітниками охорони «Епіцентр», у зв`язку з цим, він не зміг залишити місце вчинення злочину та розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

Отже, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі внаслідок викриття злочинних дій останнього працівниками охорони супермаркету.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 намагався викрасти майно, що належить ТОВ «Епіцентр К», на загальну суму 972 грн. 12 коп. (без ПДВ).

07 липня 2024 року ОСОБА_5 затримано на місці вчинення злочину, відповідно до ст. 208 КПК України.

08 липня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними на даний час у кримінальному провадженню доказами, зокрема: відеозаписом із камер відеоспостереження у приміщенні супермаркету «ЕпіцентрК», на яких зафіксовано факт вчинення підозрюваним крадіжки; протоколом огляду зазначеного відеозапису; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; протоколом особистого обшуку особи, затриманої в порядку ст. 208 КПК України, згідно якого, у підозрюваного вилучено викрадене майно; протоколами огляду місця події; протоколом допиту підозрюваного; іншими матеріалами кримінального провадження.

Зібрані на даний час докази дають можливість обґрунтовано підозрювати затриману особу у вказаному кримінальному правопорушенні.

Метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, а також, запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки в межах вказаного кримінального провадження існують ризики, а саме: ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який КПК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, будучи громадянином іншої держави, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності, у тому числі, може безперешкодно покинути територію України;може незаконно впливати на представника потерпілої особи та на свідків у кримінальному провадженні шляхом залякування та іншими протиправними діями;може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки не має офіційних джерел доходів та засобів до існування на території України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного кримінального правопорушення, а також, наявність зазначених вище ризиків.

Застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації.

Неможливе і застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистої поруки, оскільки на даний час, не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу.

Застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні цілодобово залишати житло, не зможе унеможливити спробам переховуватись від органів досудового розслідування. Крім того, підозрюваний не має зареєстрованого на території України місця постійного проживання, у тому числі, відмовився надавати органам досудового розслідування інформацію щодо осіб, з якими може спільно проживати.

Також, сторона захисту не надала інформації про те, що підозрюваний має офіційне право на проживання по АДРЕСА_1 . Також, відсутня згода власника (або його представника) вказаного житла про згоду знаходження підозрюваного за вказаною адресою протягом строку дії домашнього арешту.

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію вищевикладених ризиків, є виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Зокрема, підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працює, не має офіційних джерел доходів та законних засобів до існування, не має офіційного місця проживання на території України, не одружений, не має дітей та не має міцних соціальних зв`язків, що може його спонукати до вчинення нових злочинів проти власності, з метою власного збагачення або переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, незаконний вплив на потерпілих, свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, доводять ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Тому, враховуючи перелічені ризики, саме такий запобіжний захід, що пов`язаний з ізоляцією від суспільства, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, зазначивши, що на даний час, існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, та будучи громадянином іншої держави, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може впливати на потерпілу сторону та свідків, може вчиняти нові кримінальні правопорушення, оскільки не має офіційного джерела доходу. Застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, зокрема: застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки заяв чи клопотань від родичів підозрюваного чи інших осіб з даного приводу не надходило; застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки підозрюваний не має офіційного зареєстрованого місця проживання, а зазначена зі слів останнього адреса проживання не підтверджена даними, які б вказували, що він там дійсно проживає законно. Крім того, підозрюваний офіційно не працює, має можливість покинути територію України, не одружений, дітей на утриманні не має, тобто, не має міцних соціальних зв`язків, а тому, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити дотримання ОСОБА_5 його процесуальних обов`язків. Також, прохав визначити підозрюваному заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки на момент затримання його підзахисного, останній не вчиняв будь-яких дій щодо втечі, щодо скоєного не заперечував, співпрацює з органами досудового розслідування, зокрема, в останнього було вилучено документи, які б дали йому можливість виїхати за межі України, а саме паспорт громадянина Російської Федерації та посвідку на постійне місце проживання в Україні, тобто підозрюваний не має на меті переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Щодо впливу на потерпілу сторону, то такий ризик відсутній, оскільки потерпілою особою є юридична особа і в його підзахисного є бажання відшкодувати їй завдану шкоду, а щодо впливу на свідків, то останніми є поняті і впливати на них не буде. Щодо можливого вчинення нових кримінальних правопорушень, то ОСОБА_5 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, а тому, такий ризик є недоведений. На даний час, сторона захисту не має офіційних підтверджень щодо проживання підозрюваного за адресою: АДРЕСА_1 , однак, особи є вільними при обранні місця проживання на території України. Вважає, що достатнім запобіжним заходом для виконання його підзахисним процесуальних обов`язків є запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання..

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 192 КПК України передбачає право слідчого за погодженням з прокурором звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У частині 2 статті 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

За правилами ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст.176 цього Кодексу.

Статтею 184 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, і повинно містити: 1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; 5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; 7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання. До клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Застосування запобіжного заходу до кожної особи потребує внесення окремого клопотання.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Частиною 5 статті 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч. 5 ст. 193 КПК України, будь-які твердження чи заяви підозрюваного, обвинуваченого, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Відповідно до ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Судом було встановлено, що 07.07.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002387 були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

09 липня 2024 року слідчий СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002387 від 07.07.2024 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, яке погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання та якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, слідчим виконані вимоги ч. 3 ст. 184 КПК України.

08 липня 2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, наявними доказами, а саме: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0002387 від 07.07.2024 року; рапортами працівників поліції від 07.07.2024 року; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 07.07.2024 року; протоколами допиту потерпілого від 07.07.2024 року; протоколами допиту свідка від 08.07.2024 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 07.07.2024 року; протоколом особистого обшуку особи, затриманої в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України від 08.07.2024 року; протоколами огляду місця події від 07.07.2024 року; постановами про визнання та приєднання речових доказів від 08.07.2024 року; постановою про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 08.07.20254 року; протоколом огляду відеозапису від 08.07.2024 року; повідомленням про підозру від 08.07.2024 року; протоколом допиту підозрюваного від 08.07.2024 року.

Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Відтак, враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі й вагомість наявних доказів про можливість вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, репутацію підозрюваного, майновий стан, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Слідчий суддя, також враховує, що за злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років та є тяжким, у розумінні ст. 12 КК України.

Вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпека злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , на думку слідчого судді, дають підстави для висновку, що існують з боку підозрюваного ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, зокрема, підозрюваний є громадянином іншої держави, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Зокрема, слідчий суддя зазначає, що на час розгляду даного клопотання, а ні стороною захисту, а ні підозрюваним ОСОБА_5 не надано будь-яких доказів щодо факту дійсного проживання останнього за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема, відсутнє і місце реєстрації на території України.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст. 178 КПК України, а також доведеність прокурором під час судового розгляду клопотання, що саме на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, тому клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити.

Крім того, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Також ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 183, 176-178, 186, 191, 193-196, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 днів, тобто до 04 вересня 2024 року включно.

Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 151 400 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Дніпровського районного суду м. Києва (Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві, , МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ, р/р № UA1012089), у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного, у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатись за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі порушення ним обов`язків, покладених на нього в цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: