Справа № 296/7429/24
УХВАЛА

Іменем України

19 серпня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

власника майна ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 , поданого в межах кримінального провадження № 0000021 від 08 травня 2024 року про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотаннями в обґрунтування якого зазначив, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження № 0000021 від 08 травня 2024 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, з метою одержання неправомірної вигоди, за вплив на службову особу військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 за видачу нею документів, що засвідчують встановлений діагноз ОСОБА_7 , а також за вплив на службових осіб Обласної МСЕК №2 Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи за встановлення ними ступеня непрацездатності ОСОБА_7 та визначення йому ІІІ групи інвалідності, терміном на 1 рік, отримав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в загальній сумі 60 590 гривень 00 копійок, відповідно до офіційного курсу валют Національного банку України.

07.08.2024, після проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту слідчим СУ ГУНП в Житомирській області у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Першочергово дії ОСОБА_4 кваліфікувалися за ч. 3 ст. 368 КК України, однак після проведення ряду слідчих дій було встановлено, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, будучи особою, яка в силу своїх службових обов`язків, не має прямого впливу на рішення МСЕК, діючи за попередньою змовою з посадовою особою Обласної МСЕК, висловив прохання про надання неправомірної вигоди та отримав таку вигоду.

Такими чином, зважаючи на викладене, 08.08.2024 було змінено кримінально-правову кваліфікацію у зазначеному кримінальному провадженні на ч. 2 ст. 369-2 КК України.

07.08.2024 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 в будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:1909.

Під час обшуку в присутності ОСОБА_4 виявлено та вилучено:

- аркуш з блокноту з чорновими записами;

- копія паспорту ОСОБА_4 на 1 арк.;

- рапорт від ОСОБА_4 на 1 арк.;

- 3 листи формату А4 з наявними підписами подібними до підписів ОСОБА_4 ;

- медична документація на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 19 арк.;

- рентгенівський знімок ОСОБА_8 на 1 арк., які упаковано до спец-пакету QHY0208522.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав викладених в ньому.

Власник майна та його захисник при вирішенні питання про накладення арешту на майно поклались на розсуд суду.

Дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується клопотання, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення клопотання по суті, суд приходить до наступних висновків.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його пошкодження, знищення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до санкції ч. 4 ст. 189 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Ч. 10 ст. 170 КПК України: арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Виходячи з змісту вимог ч. 3ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України (ч.1 ст. 26 КПК України).

З огляду на обставини вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, слідчий суддя з метою забезпечення дієвості досудового розслідування, запобігання можливості приховування та зникнення майна та насамперед збереження речового доказу для можливості проведення експертизи , а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для задоволення клопотання.

Керуючись статтями 98, 170-172, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у виді заборони права на відчуження, розпорядження та користування на майно, володільцем якого являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 в будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:1909, під час якого виявлено та вилучено:

- аркуш з блокноту з чорновими записами;

- копія паспорту ОСОБА_4 на 1 арк.;

- рапорт від ОСОБА_4 на 1 арк.;

- 3 листи формату А4 з наявними підписами подібними до підписів ОСОБА_4 ;

- медична документація на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 19 арк.;

- рентгенівський знімок ОСОБА_8 на 1 арк., які упаковано до спецпакету QHY0208522.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання, про скасування арешту повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядатиметься слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1