В и р о к

І м е н е м У к р а ї н и

17 липня 2024 року

місто Чернігів

справа№751/4444/24

провадження №1-кп/751/253/24

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001521, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чернігів, громадянки України, освіта професійно-технічна, працює озеленювачем у КП « Зеленбуд» Чернігівської міської ради, розлученої, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима: 20.05.2024 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч.4 ст. 185 КК України, до 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

з участю :

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

установив:

У період часу з 18 год 00 хв 18.03.2024 року до 21 год 00 хв 18.03.2024 року, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного на всій території України з 24.02.2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який в подальшому неодноразово продовжувався, знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, зі столу на кухні, таємно викрала мобільний телефон марки «Samsung SM-A045FZKGSEK» 64 GB, вартістю 3686 гривень 32 копійки, що належить ОСОБА_5 , чим спричинила останньому шкоду на вказану суму.

Своїми діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у висунутому їй обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнала повністю, не оспорює фактичні обставини, зазначені в обвинувальному акті. Показала, що 18.03.2024 року, ввечері , прийшла до своєї знайомої за адресою : АДРЕСА_4 , де знаходився чоловік на ім`я ОСОБА_6 , та разом почали розпивати спиртні напої. Після того як ОСОБА_6 вийшов із кухні, а подруга пішла спати, вона взяла мобільний телефон ОСОБА_6 , вийшла з квартири та віднесла телефон в ломбард. Кошти витратила на власні потреби. Пізніше ОСОБА_7 заявив до правоохоронних органів про крадіжку його телефону. У вчиненому щиро кається, усвідомила протиправність своєї поведінки, шкодує що так вчинила. Із потерпілим домовились щодо порядку відшкодування шкоди та попросила у нього пробачення. На теперішній час вона пройшла курс лікування від алкоголізму, влаштувалась на роботу. Просить дати їй шанс на виправлення, суворо не карати, запевняє що покладені на неї обов`язки буде виконувати належно.

Враховуючи те, що обвинувачена та сторона обвинувачення не оспорюють обставини справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції.

Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання особі, у межах установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує, що обвинувачена вчинила тяжке кримінальне правопорушення, до винесення судом раніше вироку, потерпілий цивільного позову про відшкодування шкоди до суду не заявляв.

Також, суд враховує особу обвинуваченої, яка на протязі року притягувалася до адміністративної відповідальності, зверталася за медичною допомогою до лікаря-нарколога, враховує молодий вік обвинуваченої, розлучена, має на утриманні малолітню доньку, стосовно якої не позбавлена батьківських прав.

Обставинами, що пом`якшують покарання є: повне визнання обвинуваченою своє вини, щире каяття, що ґрунтується на критичній оцінці обвинуваченою своєї протиправної поведінки, висловлює жаль з приводу вчиненого, добровільно відшкодовує завдану кримінальним правопорушенням шкоду.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Визнаючи обставини, що пом`якшують покарання, як виняткові, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, враховуючи принцип індивідуалізації призначення покарання, суд дійшов висновку що обвинуваченій ОСОБА_3 необхідним та достатнім покаранням для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, можливо призначити покарання, із застосування ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі.

Оскільки, обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення до постановлення попереднього вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20.05.2024 року, покарання необхідно призначити відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового приєднання покарання за попереднім вироком.

Призначене обвинуваченій покарання, буде відповідати принципу справедливості покарання і відповідати його меті виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як нею, так і іншими особами.

Цивільний позов, речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, пов`язані із залученням експерта в сумі 1514 гривень 56 копійки підлягають стягненню із обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 50, 65-67, 69, 75, 76, 185 КК України, статтями 2, 94, 368-371, 373-376, 395 КПК України, суд

Ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити їй покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 4 років 10 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та попереднім вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20.05.2024 року, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку 2 роки 6 місяців не вчинить нове кримінальне правопорушення.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на обвинувачену ОСОБА_3 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 1514 гривень 56 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Новозаводський районний суд міста Чернігова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія повного тексту вироку вручається учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1