Провадження № 1-кп/369/1957/24
В И Р О К

іменем України

15.07.24 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000181 від 21 травня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м. Вишневе Бучанського району Київської області, громадянина України, який має середню освіту, працює не офіційно комірником, розлучений, має на утриманні малолітню дитину, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 листопада 2022 року за ст. 185 ч.1, 357 ч.1, 185 ч.2, 185 ч.4, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі КК України), з угодою про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_6 ,

встановив:

21 травня 2024 року в денний час доби, перебуваючи по вулиці Залізнична м. Вишневе Бучанського району Київської області, більш точного часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, знайшов прозорий полімерний пакет з зіп-застібкою з вмістом орошкоподібної речовини білого кольору, усвідомлюючи при цьому, що вказана речовина являється особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої обмежено - амфетамін, тим самим незаконно придбав вказану речовину для власного вживання без мети збуту. Після чого, вказаний прозорий полімерний пакет з зіп-застібкою з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, поклав під пояс шортів, які були одягнуті на останньому та незаконно зберігав вказану психотропну речовину для власного вживання без мети збуту.

Цього ж дня, в період часу з 16 години 35 хвилин по 17 годин 03 хвилини в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , з капоту службового автомобіля «Renault Duster» білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 було виявлено прозорий полімерний пакет з зіп-застібкою з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, яку в подальшому було поміщено до спец-пакету PSP 1183394 у присутності двох понятих.

Відповідно до висновку експерта надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну у речовині становить 1,947 г. Амфетамін, згідно Списку №° 2 «Психотропні речовини, обіг яких обмежено» Таблиці № II «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 за №° 770 є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Вказаними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та незаконне зберігання психотропної речовини без мети збуту у великих розмірах.

У провадження Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000181 від 21 травня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, з реєстром матеріалів досудового розслідування, розписками про отримання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування та угодою про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_6 .

Так, 28 червня 2024 року між підозрюваним ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 та прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 було укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 472 КПК України.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості підозрюваний та прокурор дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання підозрюваним ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, а також узгодженого покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки та з можливістю виправлення особи без ізоляції від суспільства, зі звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, згоди підозрюваного на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості та вирішити питання про судові витрати й долю речових доказів.

Захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити його підзахисному узгоджене сторонами покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у висунутому обвинуваченні визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого, щиро розкаявся, запевнював суд, що в подальшому подібного не вчинятиме, просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним або обвинуваченим.

Виходячи зі змісту п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а саме: у незаконному придбанні та незаконному зберіганні психотропної речовини без мети збуту у великих розмірах, який відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Судом встановлено, що обвинувачений має середню освіту, з його слів розлучений, працює не офіційно, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий, останній раз вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 листопада 2022 року за ст. 185 ч.1, 357 ч.1, 185 ч.2, 185 ч.4, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, із застосуванням ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік. 24 травня 2023 року поставлений на облік Бучанського РВ №2 ФДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області та згідно з ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 червня 2024 року звільнений від відбування покарання, призначеного вказаним вище вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 листопада 2022 року, у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Судом враховано, що щире каяття, характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України судом не встановлено.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурору та захиснику також зрозумілі наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між підозрюваним та прокурором.

На підставі викладеного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне, призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, покарання в межах санкції інкримінованої йому статті у виді позбавлення волі.

Разом з тим, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим на підставі ст. 75 КК України звільняє останнього від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком та покладає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Суд зазначає, що згідно з положеннями статей 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи вказаний вид і розмір покарання та звільняючи обвинуваченого ОСОБА_4 від подальшого відбування покарання з іспитовим строком, суд виходить насамперед з того, що позбавлення чи обмеження прав і свобод обвинуваченого, у формі фізичної ізоляції від суспільства не є необхідним у цій конкретній справі для захисту суспільства та задоволення почуття обурення й справедливості потерпілого, і суспільства в цілому, виходячи зі ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 , його характеру та обставин вчинення.

Звідси, виходячи, з пануючої нині ієрархії загальнолюдських цінностей цілком виправданим є застосування до покарання призначеного обвинуваченому ОСОБА_4 положень ст. 75 КК України, що повною мірою узгоджується з соціально-відновлювальною та запобіжною функціями покарання, які спрямовані на відновлення особистості з правослухняною поведінкою та запобігання вчиненню нових правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі із подальшим звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком є необхідним й достатнім для його виправлення, запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень в майбутньому та є домірним скоєному.

Заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід під час досудового розслідування не застосовувалися.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124, 314, 373, 374, 468 469, 472 474, 475 КПК України,

ухвалив:

Затвердити угоду від 28 червня 2024 року між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000181 від 21 травня 2024 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 цієї статті, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в дохід держави 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 (дванадцять) копійок процесуальних витрат на залучення експерта.

Речові докази: порошкоподібну речовину білого кольору, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою в речовині 1,947 г, яка знаходиться в камері зберігання речових доказів Бучанського РУП ГУНП в Київській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_4 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1