УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №712/8580/24

Провадження №1-кс/712/3594/24

17.07.2024 м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю:секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Черкаси клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002368 від 12.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002368 від 12.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.07.2024 до Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області надійшло повідомлення про те, що в м. Черкаси, на зупинці громадського транспорту, по вул. Надпільній невстановлена особа в громадянина зірвала з шиї ланцюжок та з пальця зняв кільце та після чого зникла з місця події.

За даним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.07.2024 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України за №0002368.

12 липня 2024 року у період часу з 16 години 28 хвилин до 16 години 40 хвилин, проведено огляд місця події за адресою: м. Черкаси, вул. Привокзальна, в ході якого виявлено та вилучено ланцюжок з металу сірого кольору який поміщено до сейф-пакету № ICR0175635.

Постановою слідчого від 12.07.2024 вилучений у ході огляду ланцюжок з металу сірого кольору який поміщено до сейф-пакету № ICR0175635 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Посилаючись на те, що з метою забезпечення кримінального провадження, недопущення зміни, перетворення, знищення речових доказів, а також з метою забезпечення їх збереження, доцільно накласти арешт на вище зазначений ланцюжок, прокурор звернувся до суду з даним клопотанням.

У судове засідання прокурор не прибув, згідно з клопотанням просить розглянути клопотання за його відсутності.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_4 у судове засідання також не прибув, відповідно до поданої заяви проти задоволення клопотання не заперечує та просить розглянути клопотання за його відсутності.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали в режимі таємниці слідства, слідчий суддя зазначає про таке.

З матеріалів клопотання та доданих до нього матеріалів слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002368 від 12.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.07.2024 до Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області надійшло повідомлення про те, що в м. Черкаси, на зупинці громадського транспорту, по вул. Надпільній невстановлена особа в громадянина зірвала з шиї ланцюжок та з пальця зняв кільце та після чого зникла з місця події.

За даним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України за № 0002368.

12 липня 2024 року у період часу з 16 години 28 хвилин до 16 години 40 хвилин, проведено огляд місця події за адресою: м. Черкаси, вул. Привокзальна, в ході якого виявлено та вилучено ланцюжок з металу сірого кольору який поміщено до сейф-пакету № ICR0175635.

Постановою слідчого від 12.07.2024 вилучений у ході огляду ланцюжок з металу сірого кольору який поміщено до сейф-пакету № ICR0175635 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями абзацу першого частини третьої ст. 173 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Вирішуючи наявність правових підстав для задоволення заявленого клопотання про арешт майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурор довів достатність підстав вважати, що вилучене під час огляду місця події майно є речовим доказом, має доказове значення для забезпечення кримінального провадження та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відтак, оскільки в матеріалах клопотання міститься достатньо підстав вважати, що тимчасово вилучене під час огляду місця події майно ланцюжок з металу сірого кольору який поміщено до сейф-пакету № ICR0175635 є доказом в кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно є розумним і співмірним, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що дане клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню повністю.

Доказів негативних наслідків від застосування такого максимального заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Разом з тим, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до положень ст.174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Усі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Згідно з Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року, обов`язок по визначенню місця зберігання арештованого майна покладається на слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Керуючись ст. 2, 7, 94, 98, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити повністю.

У рамках кримінального провадження № 0002368 від 12.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, накласти арешт на ланцюжок з металу сірого кольору який поміщено до сейф-пакету № ICR0175635, вилучений у період часу з 16 год 28 хв по 16 год 40 хв 12.07.2024 під час проведення огляду місця події за адресою: м. Черкаси, вул. Привокзальна.

Ухвала підлягає до негайного виконання слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Слідчий суддя ОСОБА_5