н/п 1-кс/953/5104/24
"15" липня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова скаргу захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого відділу СУ ГУГП в Харківській області майора поліції ОСОБА_5 від 04.07.2024 про відмову у визнанні потерпілим, зобов`язання слідчого вчинити певні дії, -
Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.10.2023, приблизно о 08.30 на перехресті вул. Тюрінська та Металіста у м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів під керуванням водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , який отримав тілесні ушкодження.
Захисник зазначив, що ОСОБА_3 є учасником ДТП, якому кримінальним правопорушенням завдано моральну шкоду. Внаслідок впливу наслідків ДТП на стан його здоров`я, ОСОБА_3 звертався за медичною допомогою.
В постанові слідчого зазначено, що ОСОБА_3 на даний час має статус свідка у кримінальному провадженні, відповідно до вимог ст. 65 КПК України та користується правами, передбаченими ст. 66 КПК України. Також слідчий в постанові вказав, що під час проведення досудового розслідування не було встановлено будь-яких відомостей, які б вказували на наявність в ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, у зв`язку з чим визнати його потерпілим у кримінальному провадженні неможливо з підстав визначених Кримінальним процесуальним законодавством України.
Однак, захисник вважає що постанова слідчого від 04.07.2024 не відповідає вимогам ст. 55 КПК України, де зазначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної шкоди або майнової шкоди та у зв`язку з цим, вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а тому захисник звернувся до слідчого судді зі скаргою про скасування постанови слідчого та зобов`язання його визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні.
Заявник адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив скаргу задовольнити та визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, оскільки кримінальним правопорушенням йому завдано моральної шкоди, що відповідає положенню ст. 55 КПК України. Відпоідно до якої, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної шкоди. Також просив розглянути скаргу без участі ОСОБА_3 та його захисника.
Слідчий суддя, дослідивши документи та оцінивши докази, якими заявник обґрунтовує скаргу, приходить до наступного.
В ч. 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Слідчий в постанові зазначив, що ОСОБА_3 на даний час має статус свідка у вказаному кримінальному провадженні, відповідно до вимог ст. 65 КПК України та користується правами, передбаченими ст.66 КПК України. Зважаючи на те, що під час проведення досудового розслідування не було встановлено будь-яких відомостей, які б вказували на наявність у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, у зв`язку з чим, визнати його потерпілим по кримінальному провадженню неможливо з підстав, визначених Кримінальним процесуальним законодавством України. Статтею 286 КК України, передбачено порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Згідно ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 286 КК України, характеризується трьома ознаками: а) діянням; б) наслідками; в) причинним зв`язком між діянням і наслідками.
Відповідальність за ст. 286 КК диференційована залежно від тяжкості наслідків, які настали. У частині 1 наслідками є середньої тяжкості тілесні ушкодження, у ч. 2 - тяжкі тілесні ушкодження або загибель потерпілого, у ч. 3 - загибель декількох осіб.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася, ОСОБА_3 не було завдано тілесних ушкоджень будь-якої тяжкості. Звертаючись до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, заявник зазначив, що ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням завдано моральної шкоди, у зв`язку з чим останній звертався до лікарні, а тому він є потерпілим від кримінального правопорушення. Однак, до матеріалів справи заявником жодних доказів на підтвердження спричинення йому моральної шкоди не залучено, в чому виражалась моральна шкода заявником не зазначено, у зв`язку з чим підстави для задоволення скарги адвоката ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого від 04.07.2024 про відмову у визнанні потерпілим, відсутні.
Таким чином, слідчий суддя зазначає, що клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні є передчасним та він не позбавлений права на повторне звернення з таким клопотання, після проведення судово-автотехнічної експертизи.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 55, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
В задоволенні скарги захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого відділу СУ ГУГП в Харківській області майора поліції ОСОБА_5 від 04.07.2024 про відмову у визнанні потерпілим, зобов`язання слідчого вчинити певні дії - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1