Справа № 521/990/24
Номер провадження:1-кп/521/1243/24
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 липня 2024 року м.Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Малиновського районного суду м.Одеси перебуває зазначене кримінальне провадження, судовий розгляд триває, судом здійснюється дослідження доказів.
Прокурор заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 без визначення розміру застави, оскільки строк тримання під вартою спливає 12.07.2024 року. Клопотання обгрунтовує тяжкістю висунутого обвинувачення та наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які не зменшилися.
Потерпіла підтримала клопотання прокурора.
Захисник та обвинувачений заперечували проти клопотання прокурора, зазначивши, що оскільки судом досліджені майже усі докази, допитані потерпіла та свідки, тому зазначені прокурором ризики суттєво зменшилися та деякі навіть зникли, тому просили відмовити у задоволенні клопотання.
Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, потерпілої, вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.
Під час розгляду клопотання оцінці судом підлягають наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК. Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
З урахуванням наявності існування наведених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, виникла необхідність у вирішенні питання щодо продовження дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.183 КПК України.
Суд враховує, що КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. За цих обставин суд відхіляє посилання сторони захисту на відсутність ризику з боку обвинуваченого впливу на свідків у зв`язку із їх допитом, оскільки не всі свідки ще допитані судом, крім того допитані свідки можуть змінювати свої покази під впливом.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачуються у вчинені тяжкого злочину, за вчинення якого, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років, а тому обвинувачений, для якого настання вказаних наслідків є небажаним, може вдатися до спроб переховуватись від суду. Обвинувачений раніше неодноразово судимий, відомостей про наявність міцних соціальних зв`язків суду не надано. Обвинувачений до затримання працював, має постійне місце проживання але його наявність у обвинуваченого не може виключити ризику його ухилення, тобто існує реальна загроза, що останній може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, може вчинити інший злочин.
З урахуванням наявності існування наведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, виникла необхідність у вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу стосовно обвинуваченого.
Виходячи з характеру та обставин інкримінованого злочину, беручи до уваги особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, можна дійти висновку про те, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою надасть можливість запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим своїх обов`язків та відсутні підстави для обрання стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного зходу.
Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені злочину, який спричинив загибель людини, то відповідно до вимог п.2 ч.4 ст.183 КПК України суд приходить до висновку про відсутність підстав визначення розміру застави обвинваченому.
Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та необхідності продовження тримання під вартою обвинуваченого без визначення розміру застави, що буде співмірним з існуючими ризиками, відповідатиме особі обвинуваченого та тяжкості висунутого йомуобвинувачення і зможе забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.
Керуючись ст.ст. 176,177, 183, 193,194, 196 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) діб до 05 вересня 2024 року включно без визначення розміру застави.
Ухвала суду в частині продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_1