Єдиний унікальний номер судової справи 201/3489/22
Номер провадження 1-в/201/274/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання заступника начальника Соборного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого діяння відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, маючої середньо-технічну освіту,, засудженої вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, не маючу зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2024 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшло подання заступника начальника Соборного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого діяння.

Дане подання обґрунтовано наступним.

З 10 березня 2023 року на обліку Соборного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області перебуває засуджена ОСОБА_4 , яка засуджена вироком Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 31.10.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України була звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

Відповідно до вироку суду 05 травня 2022 року ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану, а саме зовнішнього накопичувача моделі Transcend StoreJet, S/N: НОМЕР_1 , який належав потерпілій ОСОБА_5 , спричинивши матеріальну шкоду на загальну суму 2061 гривень 57 копійок.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян за ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Два неоподаткованих мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, що відповідно станом на 01.01.2022 рік становить 2481 гривень.

З огляду на положення ч. 1 ст. 5 КК України, ч. 2 ст. 74 КК України, застосовуючи зворотну дію закону у часі, слідує, що особа, яка вчинила крадіжку майна, може бути притягнута до кримінальної відповідальності у разі, якщо сума викраденого майна станом на момент вчинення правопорушення перевищує 2481 гривні (у 2022 році).

Як встановлено з вироку суду ОСОБА_4 вчинила крадіжку на загальну суму 2061 гривні 57 копійок, яка є нижчою, ніж сума, з якої настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, що, у свою чергу, вказує на відсутність підстав притягнення до кримінальної відповідальності.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 5, 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, засуджена ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого діяння.

Представник Соборного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, до канцелярії суду подав заяву про розгляд подання відносно ОСОБА_4 за його відсутності. В заяві зазначив, що подання про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого діяння підтримує повністю та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_7 до канцелярії суду подав заяву про розгляд подання Соборного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого діяння за його відсутності, яке підтримав та просив задовольнити.

Засуджена ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час розгляду подання повідомлялася належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу зазначену в поданні, однак рекомендований конверт із судовою повісткою повернувся до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Тому, з огляду на положення п. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України, суд вважає за можливе розглянути подання уповноваженого органу з питань пробації за відсутності осіб, що не з`явилися.

Суд, дослідивши подання уповноваженого органу з питань пробації про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого діяння, приходить до висновку, що подання заступника начальника Соборного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Вироком Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 31 жовтня 2022 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

Вирок суду набрав чинності та був прийнятий уповноваженим органом з питань пробації до виконання.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886- ІХ «Про внесення змін Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким внесені зміни до статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-ІХ), відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-ІХ) визначено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до норм частини 5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2022 складав 2481, 00 гривень.

Враховуючи наведене, сума соціальної пільги у 2022 році становила 1240, 50 гривень.

Тобто, розмір вартості майна, за яким розмежовується адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян визначених ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 року, що у 2023 році становило 248,10 гривень, збільшено до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 2 481, 00 гривень, тож кримінальна відповідальність настає у випадку викрадення майна вартістю понад 2 481, 00 гривень.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 1 ст. 5 КК України встановлено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

З частини 2 статті 74 КК України, вбачається, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Як встановлено з вироку суду, вартість викраденого ОСОБА_4 майна складає 2 061, 57 гривень, яка є меншою за розмір (2 481, 00 гривень), з якого настає кримінальна відповідальність станом на момент вчинення злочину (05 травня 2022 року).

Отже, зважаючи на те, що вартість викраденого майна на момент вчинення ОСОБА_4 діяння не перевищувала 2 неоподаткованих мінімумів, до цього діяння має застосовуватися ст. 5 КК України.

З огляду на положення ст. 58 Конституції України, ст. ст. 5, 74 КК України засуджена ОСОБА_4 підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання за діяння, караність якого законом усунена.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення подання заступника начальника Соборного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 на підставі ч. 2 ст. 74 КК України за діяння, караність якого законом усунена.

Ураховуючи наведене, керуючись ст. 58 Конституції України, ст. ст. 5, 74 КК України, ст. ст. 376, 395, 537, 539 КПК України, ПК України, ст. 51 КУпАП, Законом України № 1449-VI від 04.06.2009 року, Законом України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання заступника начальника Соборного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 задовольнити.

Звільнити засуджену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного за вироком Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 31 жовтня 2022 року за діяння, караність якого законом усунена, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Ухвала суду набирає законної сили після спливу семиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для її оскарження. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 395 КПК України. Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її проголошення.

Копію ухвали, в порядку ст. 376 КПК України, учасники судового провадження мають право отримати в суді. Копія ухвали не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1