УХВАЛА

про повернення скарги

17.10.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

вирішуючи питання про відкриття провадження за скаргою, поданою представником ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_3 , на постанову дізнавача Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 07.12.2023 про закриття кримінального провадження №0001495,-

в с т а н о в и в :

15.10.2024 Богунським районним судом м. Житомира зареєстровано скаргу, яка була направлена з використанням підсистеми ЄСІТІС "Електронний суд", від адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 , про скасування постанови дізнавача Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 07.12.2023 про закриття кримінального провадження №0001495.

В скарзі адвокат ОСОБА_3 просить поновити строк на оскарження постанови дізнавача про закриття кримінального провадження від 07.12.2023. В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення зі скаргою до слідчого судді представник заявника вказала, що ОСОБА_2 не було відомо про закриття кримінального провадження, копія постанови про закриття кримінального провадження була отримана нею 04.10.2024, що підтверджується даними протоколу про надання матеріалів дізнання. Зазначає, що строк, який становить 10 днів з моменту отримання копії постанови про закриття кримінального провадження, спливає 14.10.2024. Вважає, що строк звернення зі скаргою заявник пропустила з поважних причин та просить його поновити.

Вирішуючи питання про відкриття провадження за скаргою, слідчим суддею встановлено наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Підстави та порядок розгляду скарг слідчим суддею під час досудового розслідування регламентований ст.ст. 303, 304 Кримінального процесуального Кодексу України.

Пунктом 3 частини 1 статті 303 КПК України передбачено право оскарження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

Частиною 1 статті 304 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

З матеріалів, долучених до скарги, вбачається, що в провадженні СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебувало кримінальне провадження №0001495, відомості щодо якого були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.10.2023, за фактом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_2 .

07.12.2023 дізнавачем Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0001495 від 20.10.2023 у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення та відмовою від обвинувачення у кримінальному провадження у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до абзацу 1 частини 6 статті 284 КПК України копія постанови слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору.

Перебіг строку на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження, відповідно до кримінального процесуального закону, розпочинається з моменту отримання заявником, потерпілим, його представником чи законним представником копії відповідної постанови.

В клопотанні про поновлення строку на оскарження постанови адвокат посилається на те, що копію оспорюваної постанови вона отримала 04.10.2024, під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження 04.10.2024, що підтверджується протоколом про надання матеріалів для ознайомлення.

Проте, на підтвердження викладених обставин адвокат ОСОБА_3 до матеріалів скарги не долучила копію протоколу про надання матеріалів для ознайомлення від 04.10.2024.

До скарги заявник не долучила жодного документа на підтвердження обставини, що копія оспорюваної постанови була отримана заявницею або її представником лише 04.10.2024 зі спливом майже десяти місяців з часу її винесення.

Положенням ст. 116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Ухвала слідчого судді, суду про поновлення чи відмову в поновленні процесуального строку може бути оскаржена в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Отже, кримінальний процесуальний закон допускає можливість звернення заявника із відповідною скаргою і після закінчення строку на оскарження відповідної бездіяльності слідчого (дізнавача), прокурора, проте у такому випадку заявник одночасно повинен подати клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, пославшись у останньому на поважні причини його пропуску.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд слідчого судді, суду. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом, прокурором, слідчим суддею, судом проміжку часу.

В розумінні норми ст. 117 КПК України поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані тяжка хвороба, відрядження, стихійне лихо, незаконне позбавлення свободи та інші обставини, через які особа не мала реальної змоги вчасно подати скаргу чи інший документ.

В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» від 09.11.2012 року №1640/0/4-12 зазначено, що у випадку пропуску строку, встановленого для подання скарги, скарга повертається особі, якщо при її поданні особа не порушила питання про поновлення цього строку. Слідчий суддя, за наявності відповідної заяви, може поновити строк, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо). Підставою для поновлення строків також може бути визнано й об`єктивні причини, внаслідок яких особа не змогла вчасно реалізувати своє право на подання скарги.

У висновку Верховного Суду України, наведеному у постанові від 20 квітня 2017 року у справі №5-440кс(15)16, вказано, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Зокрема, до їх числа відносяться: 1) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 2) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження; 3) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 4) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 5) несвоєчасне одержання процесуальних документів (наприклад, несвоєчасне одержання копії вироку); 6) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк.

Правило дотримання десятиденного строку на оскарження до слідчого судді рішення слідчого має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

З огляду на ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», яка передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, необхідно вказати і на правові позиції Європейського суду з прав людини стосовно доступу до правосуддя та права перегляду судових рішень.

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип «res judicata», особливо, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

За цих підстав Високий Суд одноголосно постановив, що було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції (п. 53 рішення).

Слідчий суддя звертає увагу, що у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський Суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку.

Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності.

При цьому особа, яка бажає подати скаргу має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст.117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на оскарження рішення слідчого, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Із матеріалів скарги слідує, що адвокат ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді зі скаргою на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, яка була винесена 07.12.2023, лише 15.10.2024, тобто зі спливом десяти місяців.

Крім того, слідчий суддя враховує, що представник заявника просить поновити строк на оскарження постанови дізнавача, яка була винесена в кримінальному провадженні №0001495, досудове розслідування в якому здійснювалось, починаючи з 20.10.2023, тобто від події, яка була предметом досудового розслідування, минуло майже дванадцять місяців, досудове розслідування здійснювалось за ч. 1 ст. 125 КК України по факту заподіяння легких тілесних ушкоджень ОСОБА_2 .

Разом з тим, ні в скарзі, ні з документів, долучених до неї, не вбачається наявність об`єктивних, непереборних обставин, які б перешкоджали заявнику протягом розумного часу реалізувати надане законом право на оскарження процесуального рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Також слідчий суддя звертає увагу, що до скарги не долучено жодного документа, який би підтвердив, що заявник протягом майже року проявляла розумну обачливість і цікавилась станом досудового розслідування в кримінальному провадженні, в якому вона є заявником. До скарги не долучено жодної заяви, клопотання, звернення до органу розслідування з проханням повідомити про стан кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що скарга надійшла до суду з пропуском десятиденного строку, який передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України, навіть з урахуванням доводів представника, що копія постанови слідчої була отримана 04.10.2024, з огляду на наступне.

Зі змісту скарги вбачається, що вона надійшла до суду з використанням підсистеми "Електронний Суд" і була зареєстрована в суді 15.10.2024, що підтверджується відміткою на штампі вхідної кореспонденції.

Згідно довідки, складеної відповідальним працівником Богунського районного суду м. Житомира, дана скарга надійшла до електронної скриньки суду 14.10.2024 о 17 год 57 хв, була зареєстрована в програмі КП "Д-3" за вхідним номером 40601/24 15.10.2024 о 08 год 32 хв.

Відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Богунського районного суду м. Житомира, затверджених Загальними зборами суддів та працівників апарату суду, протокол №14 від 26.07.2022, робочий час в Богунському районному суді м. Житомира триває до 17:30 год.

Нормою ч. 6 ст. 116 КПК України визначено, що якщо відповідну дію належить вчинити в суді або в органах досудового розслідування, то строк закінчується у встановлений час закінчення робочого дня в цих установах.

Отже, з урахуванням положень ч.6 ст. 116 КПК України, беручи до уваги те, що скарга була подана до суду після закінчення робочого часу, відповідно вважається поданою 15.10.2024.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що скарга на постанову дізнавача від 07.12.2023 про закриття кримінального провадження за №0001495 подана після закінчення строку, передбаченого ст. 304 КПК України, а обставини, на які посилається представник заявниці не доведені належними доказами. Адвокатом не наведено поважних причин пропуску строку на оскарження, які об`єктивно перешкодили ОСОБА_2 реалізувати право на оскарження постанови про закриття кримінального провадження у визначений чинним законодавством строк, а причини, на які посилається адвокат ОСОБА_3 в клопотанні про поновлення строку, слідчий суддя визнає не доведеними. Матеріалами, які долучені до скарги не підтверджено, що копію оспорюваної постанови заявник або її представник отримали лише 04.10.2024, а відтак такі доводи слідчий суддя визнає безпідставними.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя не знаходить підстав для поновлення строку для звернення зі вказаною скаргою та доходить висновку про відмову в задоволенні клопотання про поновлення строку для звернення зі скаргою, скарга підлягає поверненню заявнику на підставі пункту 3 частини 2 статті 304 КПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні клопотання про поновлення строку на оскарження постанови про закриття кримінального провадження.

Скаргу, подану представником ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_3 , на постанову дізнавача Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 07.12.2023 про закриття кримінального провадження №0001495 - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити заявниці, що вона не позбавлена права повторно звернутися до слідчого судді зі скаргою, надавши докази, які підтверджують дату отримання копію постанови слідчого про закриття кримінального провадження, а у разі пропуску встановленого строку на оскарження - подавши заяву про його поновлення з наведенням поважних причин його пропуску.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1