Провадження № 1-кп/947/1160/24
УХВАЛА

03.09.2024 м.Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду кримінальне провадження №0004784 від 20.11.2017 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Миколаєв, громадянин України, українець, офіційно не працевлаштований, з неповною середньою освітою, має на утримані одну малолітню дитину, раніше судимий:

-10.09.2009 Приморським районним судом м.Одеси зі ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст.75 КК україни звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 1 рік 6 місяців;

-17.07.2012 Приморським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.186, 69, ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.357, ст.70 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяця 14 днів. В силу ст.71 КК України приєднано 6 місяців позбавлення волі на вироком Приморського районного суду м.Одеси від 10.09.2009. Остаточно до відбування позбавлення волі на строк 2 роки 9 місяців 14 днів. Звільнився 17.07.2012 по відбуттю строку покарання;

-18.10.2013 Приморським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.186, ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.357, 70, 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. В силу си.71 КК України приєднано частину невідбутого покарання за вироком Приморського районного суду м.Одеси від 10.09.2009 у виді позбавлення волі на строк 3 місяця. Остаточно до відбування позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяця;

-05.11.2014 Малиновським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.122 КК України до показання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. В силу ч.4 ст.70 КК України приєднано покарання за вироком Приморського районного суду м.Одеси від 18.10.2013 у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць. Остаточно до відбування позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць. 01.09.2015 звільнився по відбуттю строку покарання;

-05.12.2016 Малиновським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.263 КК України до показання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 2 роки. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 28.06.2022 звільнення від відбування покарання скасовано, направлений в місця позбавлення волі для відбування покарання у виді позбавлення волі.

- 26.11.2020 Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185 КК України до арешту на строк 3 місяця. Відомості про звільнення відсутні;

- 11.12.2020 Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185 КК України до арешту на строк 6 місяців. Звільнився 09.03.2021 по відбуттю строку покарання;

-16.09.2022 Малиновським районним судом м.Одеси за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднане невідбуте покарання за вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 05.12.2016, в якому ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 28.06.2022 звільнення від відбування покарання з випробуванням було скасовано та направлено засудженого ОСОБА_3 для відбування покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Остаточно до відбування 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживав в орендованому житлі за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоктат ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

З обвинувального акту та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти власності за наступних обставинах.

Так, ОСОБА_3 ввечері 19.11.2017, більш точний час в ході слідства встановити не представилось можливим, діючи за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, з метою таємного викрадення чужого майна, взявши з собою драбину-трансформер, прибули до багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 , де визначили об`єктом свого злочинного посягання, майно ОСОБА_6 , яке знаходилось у квартирі АДРЕСА_4 .

Реалізуючи свій злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 та особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, 20.11.2017, близько о 01:30 год., знаходячись біля багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 , впевнившись що за їх діями ніхто не спостерігає, за допомогою принесеної з собою драбини-трансформер, з зовнішньої сторони будинку, піднялись до метало пластикового вікна, встановленого на другому поверсі квартири АДРЕСА_5 вказаного будинку.

Далі, продовжуючи свої злочинні дій, ОСОБА_3 та особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, за допомогою принесеної з собою викрутки, відтиснули стулку вікна та з метою таємного викрадення чужого майна, повторно, проникли в приміщення квартири АДРЕСА_4 , де викрали кільце жовтого кольору напилене за допомогою дорогоцінного металу - золота, вартістю 400 грн., біжутерне кільце жовто-сріблястого кольору, вартістю 30 грн., біжутерне кільце жовтого кольору, вартістю 20 грн., на загальну суму 450 грн.

Однак, ОСОБА_3 та особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, довести свій злочинний умисел та розпорядитися викраденим майном, не змогли, з причин, що не залежали від його волі, оскільки були затримані на місці вчиненні кримінального правопорушення працівниками поліції.

Вказані умисні дії ОСОБА_3 органи досудового розслідування кваліфікували за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України за ознаками: незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.

В судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання, яке підтримав обвинувачений, про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Прокурор не заперечував проти задоволення заявленого клопотання.

Потерпіла надала клопотання про розгляд кримінального провадження без її участі.

Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, дійшов висновку про можливість задоволення заявленого клопотання. При цьому суд виходить з наступного.

09.08.2024 набрав чинності Закон України №3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», згідно з яким були внесені зміни до ст.51 КпАП України, якими посилена відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна.

Так, згідно нової редакції ст.51 КпАП України, відповідальність за ч.1 ст.51 КпАП України настає, якщо вартість викраденого майна шляхом крадіжки на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що складає 757 грн. Відповідальність за ч.2 ст.51 КпАП України настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає від 575 грн. до 3028 грн.

Таким чином, з 09.08.2024 таємне викрадення чужого майна (крадіжка) стає кримінально караним діянням, якщо вартість викраденого майна шляхом крадіжки на момент вчинення правопорушення становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2024 році становить 3028 грн.

Згідно ч.2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

При цьому суд бере до уваги приписи ч.1 ст.5 КК України, якими визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тому наведені зміни в законодавстві, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію в часі.

На підставі зворотної дії закону суд також повинен виходити з розміру неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння.

Згідно обвинувального акту сума викраденого ОСОБА_3 майна становить 450 грн.

Тому вказані дії ОСОБА_3 підпадають під адміністративні правопорушення, за які передбачена адміністративна відповідальність, оскільки у 2017 році кримінальна відповідальність настає, якщо сума шкоди перевищує 1600 грн.

Згідно з вимогами ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав згоду на закриття кримінального провадження щодо нього з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Положення п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України регламентують, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч.3 ст.479-2 КПК України та позицію обвинуваченого ОСОБА_3 , який надав згоду на закриття кримінального провадження щодо нього з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Питання щодо речових доказів, арешту майна не вирішується, оскільки в провадженні Київського районного суду м.Одеси перебуває кримінальне провадження щодо особи, матеріли щодо Якої виділені в окреме провадження, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України (Справа № 520/16073/17).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 284, 372, 376 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 задовольнити.

Кримінальне провадження №0004784 від 20.11.2017 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Копію ухвали суду про закриття кримінального провадження направити до Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області для прийняття рішення в порядку КпАП України.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом семи діб з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1