Справа № 204/8489/24
Провадження № 1-кп/204/1068/24
25 вересня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявила клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на шістдесят днів. B обґрунтування свого клопотання зазначила, що в ході розгляду вказаного кримінального провадження виникла необхідність у продовженні застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки є достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п.п.п 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає виключне покарання у вигляді позбавлення волі п?яти років. Враховуючи тяжкість покарання за вчинене кримінальне правопорушення, з метою уникнення відповідальності, ОСОБА_3 може переховуватись від суду. Наслідки від спроби переховуватись від суду створять для нього меншу шкоду, ніж ймовірність бути відповідно до покарання, притягнутим до кримінальної відповідальності з призначенням відповідного покарання. ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, міцних соціальних зв?язків не має, що вказує на можливість переховування від суду. Крім цього, обвинуваченому ОСОБА_3 відомі особисті дані та місце проживання потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні. На даний час а ні потерпілий, а ні свідки в судовому засіданні допитані не були, а тому є всі підстави вважати, що існує обґрунтований ризик незаконного впливу обвинуваченого як на потерпілого, так і на свідків, з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення шляхом їх залякування, умовляння, пропонування неправомірної вигоди.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Заявив клопотання про зміну його підзахисному запобіжного заходу. В обґрунтування свого клопотання зазначив, що під час досудового розслідування ОСОБА_3 покладені на нього слідчим суддею процесуальні обов?язки не порушував, своєчасно з?являвся до слідчого та прокурора, що свідчить про відсутність наміру переховуватися від суду. Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується його підзахисний відноситься до категорії нетяжких. Ризик того, що ОСОБА_3 може здійснювати незаконний вплив як на потерпілого, так і на свідків відсутній, оскільки потерпілий та всі свідки вже були допитані на стадії досудового розслідування. Жодних заяв щодо незаконного впливу як на потерпілого, так і на свідків до правоохоронних органів не надходило. Подальше перебування його підзахисного під дією запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту позбавляє його можливості працювати та заробляти собі на життя, вирішувати побутові питання. Вважав за можливим застосувати його підзахисного більш м?який запобіжний захід.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку свого підзахисного.
Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані суду клопотання, матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу в даному судовому засіданні, суд керується відповідними нормами КПК України, що регламентують порядок розгляду клопотання про зміну, скасування, обрання, продовження запобіжного заходу на стадії судового розгляду кримінального провадження.
Статтею 2 КПК визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 3 статті 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Частиною 1 статті 176 КПК визначено, що запобіжними заходами е: 1) особисте зобов?язання: 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Згідно з частиною 1 статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов?язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Також статтею 178 КПК визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов?язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров?я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв?язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв?язку з його доступом до зброї.
З огляду на вищенаведене, обґрунтованість застосованого раніше запобіжного заходу може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за наявності яких такий запобіжний захід було застосовано, або внаслідок виникнення інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його продовження чи пом?якшення, зміни чи скасування, оскільки тривала дія запобіжного заходу без врахування конкретних обставин справи може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.
Продовження, пом?якшення, зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження можуть змінюватись підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути продовжений, скасований або замінений на інший - більш або менш суворий. При цьому підставами зміни запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу.
Такими підставами, наприклад, може бути суттєва зміна обставин, що їх було взято до уваги при обранні запобіжного заходу, а саме - змінилась кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров?я обвинуваченого, змінився склад його родини чи утриманців, або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення, однак існування таких обставин повинно бути обґрунтовано належними доказами.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Відповідно до вимог ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов?язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більши м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При вирішенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Окрім цього, слід зазначити, що при розгляді клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , судом оцінюються усі ризики зазначені прокурором у своєму клопотанні у сукупності.
Між тим, суд виходить із вірогідності причетності обвинуваченого вчинення кримінального правопорушення, вагомості наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.
Оцінюючи ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, на наявність якого прокурор посилається у своєму клопотанні, а також позицію сторони захисту щодо його недоведеності, суд зазначає наступне.
На користь реального існування вказаного ризику слід віднести ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян та кримінальних правопорушень проти журналістів, а саме за ч. 2 ст. 345 КК України, за якою передбачено покарання у вигляді обмеження або позбавлення волі строком до п?яти років, не одруженого, не працевлаштованого, на утриманні нікого не маючий, а тому можлива тяжкість покарання, на переконання суду, є є достатнім мотивом та підставою для обвинуваченого вчинити дії спрямовані на переховування від суду задля уникнення притягнення його до кримінальної відповідальності.
Не може залишатися поза увагою суду, що Указом Президента України № 64/2022 на території України починаючи з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан. Відповідно до п. 8 роз?яснень, наданих Верховним Судом у листі від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», зазначено, що оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, суд керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію.
Таким чином, у зв?язку з тим, що на даний час в Україні введено воєнний стан у обвинуваченого ОСОБА_3 збільшуються можливості для ухилення від суду, адже у держави наразі з об`єктивних причин відсутні можливості належним чином виконувати органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, що в свою чергу погіршує можливість здійснення контролю за поведінкою обвинуваченого.
Крім того, перевіряючи наявність ризику впливу ОСОБА_3 на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК).
Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто якщо свідки допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею.
Ризик впливу на свідків існує не лише під час зібрання доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання показань від вказаних осіб та дослідження їх судом.
Оскільки, судовий розгляд по кримінальному провадженню ще не розпочато, свідки, залишаються не допитаними, а тому існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу обвинуваченого ОСОБА_3 на свідків, вони можуть надавати неправдиві свідчення або ж відмовитись від їх надання, а тому існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Що ж стосується ризику впливу обвинуваченого ОСОБА_3 на потерпілого, слід зазначити, що прокурором не було надано суду підтвердження можливого такого впливу. Крім цього, слід взяти до уваги той факт, що потерпілий є працівником правоохоронного органу, а тому ризик впливу на нього з боку обвинуваченого є маловірогідним.
Розглядаючи клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 , судом береться до уваги те, що хоча на даний час у ОСОБА_3 і наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак зважаючи на належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 після обрання йому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який не допускав порушень покладених на нього слідчим суддею обов?язків, а також й відсутність заяв від свідків щодо незаконного впливу на них з боку обвинуваченого, а тому запобігання вказаним ризикам в повній мірі може забезпечити інший запобіжний захід, а саме - домашній арешт у певний період доби, який в повному обсязі може забезпечити належне виконання покладених на ОСОБА_3 судом обов?язків.
Враховуючи викладене, клопотання сторони захисту про зміну ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у певний період доби, підлягає задоволенню, та до обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби з покладенням на обвинуваченого обов?язків, передбачених ст. 194 КПК України, оскільки на думку суду такий запобіжний захід є достатнім та необхідним на даній стадії судового розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 176-178, 183, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити частково.
Клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу задовольнити частково.
Змінити запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у певний період доби з покладенням на нього обов`язків, строком на два місяці, тобто до 23 листопада 2024 року включно.
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 , в період часу з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин не відлучатися з місця фактичного проживання, а саме: АДРЕСА_1 (за винятком виникнення надзвичайних ситуацій, які б унеможливили безпечне для життя та здоров`я перебування обвинуваченого у житлі).
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілим, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що працівники поліції, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Контроль за виконанням ухвали покласти на працівників відділу поліції № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1