Справа № 553/3331/24
Провадження № 1-кп/553/850/2024
У Х В А Л А

Іменем України

11.10.2024м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві кримінальне провадження № 0000384 від 05.07.2024 по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Ленінського районного суду м. Полтави перебуває вказане кримінальне провадження.

До обвинуваченого ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлене клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що ризики, які стали підставою для його обрання, не зменшились та продовжують існувати, якщо запобіжний захід змінити обвинувачений ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

Захисник в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, оскільки, ризики зазначені прокурором не підтверджені, а тому просила змінити обвинуваченому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав доводи захисника.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

При вирішенні клопотання суд враховує наступне.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення тощо.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Згідно положень п."С" ст.5 вказаної Конвенції, нікого не може бути позбавлено свободи інакше, ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Як встановлено в ч. 1, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

При цьому, виходячи зі змісту статей 177, 178, 194, 196, 199 КПК України терміни «обрання запобіжного заходу» та «продовження запобіжного заходу» використовуються як синонімічні, за своїм правовим значенням. Крім того, обрання є первинним при застосуванні запобіжного заходу, який обирається на певний строк, а продовження вторинна стадія, яка наступає за певних умов, коли строк тримання під вартою закінчується. Вказана позиція висловлена в постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справі № 505/2898/19 від 23.01.2020.

За таких обставин, суд має вирішити питання доцільності продовження строку раніше застосованого запобіжного заходу, надаючи оцінку того чи продовжують існувати заявлені ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Водночас, вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, на які посилається прокурор, суд вказує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 05.09.2024 відносно ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 19.10.2024, включно.

Суд при вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, вислухавши думку сторін кримінального провадження, оцінивши суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, вважає, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти ризикам, раніше врахованих судом під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу і які на даний час не зникли, будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості подальшого його тримання під вартою суду не надано, тому суд вбачає за доцільне продовжити обвинуваченому застосований до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

З вказаних підстав, суд відхиляє посилання сторони захисту щодо доцільності зміни застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу на домашній арешт та зазначає, що тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи, а тому дієво забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого може лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду та заявив клопотання щодо складання досудової доповіді відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Обвинувачений та захисник покладалися на розсуд суду при вирішення вказаного питання.

Під час підготовки справи до судового розгляду підстав для прийняття судом рішень, передбачених п.п.1 - 4 ч.3 ст.314 КПК України не встановлено.

Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого,захисиника, суд вважає за необхідне призначити кримінальне провадження до розгляду у відкритому судовому засіданні за участю прокурора та інших учасників кримінального провадження .

Відповідно до частини другої статті 314-1 КПК України, досудова доповідь

складається щодо особи ,обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину ,нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.

Досудова доповідь має бути складена та подана суду не пізніше строку, визначеного в ухвалі суду.

В разі наявності або виникнення об`єктивних обставин, що унеможливлюють своєчасне подання досудової доповіді або її підготовку в цілому, представник персоналу органу пробації зобов`язаний відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 72-1 КПК невідкладно повідомити про це суд.

Відмова обвинуваченого брати участь у підготовці досудової доповіді не може визнаватись об`єктивною обставиною, що унеможливлює її підготовку.

Суд має розглянути досудову доповідь до завершення судового розгляду для надання можливості реалізувати обвинуваченим права на подання зауважень та уточнень щодо її змісту, а суду поставити укладачеві відповідні запитання.

Для реалізації покладених законом завдань щодо складення досудової доповіді відповідний представник персоналу органу пробації вправі заявити клопотання (усно чи письмово) про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, виключно щодо обставин, передбачених п. п. 4 та 5 ч. 1 ст. 91 КПК України.

Доповідь складається на основі фактичного, об`єктивного і неупередженого матеріалу, а думки формулюються у чітких висловах. Інформація, викладена в досудовій доповіді (в частині чи в цілому), не розцінюється як доказ винуватості або невинуватості особи. Досудова доповідь долучається до матеріалів кримінального провадження та береться судом до відома при ухваленні вироку.

За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора про складення досудової доповіді щодо обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 27,34,177,178,183,194,199,314,315,331,372,376, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу задовольнити.

Дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строком на 60 днів, з 11 жовтня 2024 року до 09 грудня 2024 року, включно.

Кримінальне провадження № 0000384 від 05.07.2024 по обвинуваченню

ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Полтави на 18.10.2024 о 10.15 год.

Доручити Подільському районному відділу філії ДУ «Центр Пробації» в Полтавській області(м.Полтава, вул.Соборності,24) скласти досудову доповідь в строк до 17 жовтня 2024 року у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження дії запобіжного заходу протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали буде оголошено 11.10.2024 о 13.00 год.

Суддя ОСОБА_1 .