У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/4462/24

провадження № 1-кс/0285/1380/24

23 жовтня 2024 року м. Звягель

Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у кримінальному провадженні (ЄРДР №0000835 від 28.08.2024) за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор подав до суду клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

В обгрунтування клопотання посилався на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 та на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого; вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_4 обвинувачуєьбся у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, а тому, передбачаючи невідворотність покарання він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, посилався на ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки злочин вчинений зухвало, під час воєнного стану, що не впливало на поведінку ОСОБА_4 що вказує про його негативне ставлення до встановлених в суспільстві правил та норм поведінки, а тому він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_4 постійного джерела доходів не має, не працює, за місцем реєстрації не проживає, неодружений, на утриманні дітей не має, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, як стримуючих факторів знаходження за місцем проживання та вказані обставини не сприятимуть належному виконанню підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

ОСОБА_4 раніше несудимий в силу ст. 89 КК України, однак 22.05.2024 до Новоград-Волинського міськрайонного суду скеровано обвинувальний акт щодо скоєння ним кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України, який на даний час перебуває на розгляді.

Строк дії обраного запобіжного заходу спливає 26.10.2024. Обвинувальний акт затверджений прокурором 17.10.2024 та направлено до суду, але розгляд кримінального провадження не розпочато.

ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував. Посилався на відсутність ризиків, зазначених прокурором, та невірну кваліфікацію його дій як співучасникка злочину.

Захисник в судовому засіданні просив змінити запобіжний захід на домашній арешт. Посилався на відсутність необхідності продовження тримання ОСОБА_4 під вартою.

Заслухавши думки учасників процесу, розглянувши клопотання прокурора, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У даному провадженні стосовно ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 30.08.2024 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 58 днів, без можливості внесення застави, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

Прокурором затверджено обвинувальний акт, який надіслано до суду. Судове провадження не розпочато.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , вагомість наявних доказів вчинення ним даного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі доведення його вини, а також, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, майновий стан, наявність достатніх підстав вважати, що в його діях (поведінці) існує ризик перешкоджати кримінальному провадженню шляхом ухилення від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених чинним законодавством України.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавленням волі.

Враховуючи відсутність у ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків, які б могли позитивно впливати на його поведінку, тяжкість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності його вини, слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризику переховування ОСОБА_4 від суду.

Обставини інкримінованого діяння свідчать про особу ОСОБА_4 як таку, що не сприймає існуючі супільні норми поведінки та може вчинити новий злочин.

Ризики, на які посилається прокурор, були встановленні під час обрання запобіжного заходу, на теперішній час не зникли та не зменшились, що є підставою для продовження дії раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Стаття 183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім визначених випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Пунктом 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 визначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.

З урахуванням вищенаведених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що існують ризики завдання шкоди суспільним інтересам, які не можуть бути усунуті застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, та вважає можливим допустити обмеження прав ОСОБА_4 шляхом продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 27, 107, 177, 193, 315, 336, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити дію раніше обраного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 21 грудня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1