У Х В А Л А

04.11.2024 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква Київської області в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в режимі відеоконференції з ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» клопотання

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Деснянського районного суду м. Києва від 22.05.2023 за ч. 4 ст. 185 України до 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання за цим вироком та покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 07.04.2023 призначено остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі,

про застосування положень Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_4 , представник Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№35)» ОСОБА_5 , засуджений ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування щодо нього положень Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 вважав за необхідне задовольнити частково клопотання в засудженого, звільнити його від покарання призначеного за ч. 4 ст. 185 КК України та вважати його таким що засуджений та відбуває покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 07.04.2023 за ст. 200 КК України до штрафу в розмірі 51 тисяча гривень.

Представник колонії ОСОБА_5 підтримав позицію прокурора.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, суд встановив таке.

Засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 22.05.2023 за ч. 4 ст. 185 України у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання за цим вироком та покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 07.04.2023 призначено остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі,

При цьому вироком Деснянського районного суду м. Києва від 07.04.2023 ОСОБА_3 був засуджений за ст. 200 ч. 1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) грн.

Згідно ст. 70 ч. 4 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 03.09.2021, призначено покарання у виді обмеження волі на строк два роки;

за ст. 185 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців.

Згідно ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців.

Згідно ст. 71 ч. 1 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання, до покарання призначеного за новим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 03.09.2021, та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

Вироком Деснянського районного суду м.Києва від 03.09.2021 ОСОБА_3 було засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_3 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання покарань.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі Закон № 3886-IX), який набув чинності 09.08.2024, внесено зміни до ст. 51 (Дрібне викрадення чужого майна) Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст. 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду, у постанові від 07.10.2024 (справа № 278/1566/21) зроблений висновок про застосування відповідних частин статей 185, 190, 191 КК з урахуванням положень Закону N 3886-IX. Закон № 3886-IХ, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважались кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені цим законом мають зворотну силу в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ та пп 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Приписами підпункту 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України розмір податкової соціальної пільги визначений у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2023 встановлений на рівні 2 684,00 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2022 встановлений на рівні 2 270,00 грн.

Отже для кваліфікації викрадення майна за нормами відповідних статей КК України, його вартість, відповідно до чинних норм законодавства, для 2021 року має перевищувати 2 270,00 грн, а для 2023 року має перевищувати 2 684,00 грн.

Судом встановлено, що вироком Деснянського районного суду м. Києва від 22.05.2023 ОСОБА_3 засуджений за вчинення 14.03.2023 таємного викрадення чужого майна на суму 639.68 грн грн та 15.03.2023 - на суму 639.68 грн.;

вироком Деснянського районного суду м. Києва від 07.04.2023 ОСОБА_3 засуджений за вчинення 21.08.2021 крадіжки на суму 298.50 грн, 30.08.2021 - на суму 750.25 грн, 17.09.2021 - на суму 343.17 грн, 07.10.2021 на суму 343.64 грн;

вироком Деснянського районного суду м. Києва від 03.09.2021 засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України за вчинення 17.08.2021 крадіжки на суму 330.88 грн.

Відтак, на день розгляду клопотання діяння, передбачені ч. 1, 2, 4 ст. 185 КК України за вчинення яких засуджено ОСОБА_3 наразі не можуть вважатись кримінальними правопорушеннями, оскільки вартість викраденого майна, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено саме кримінальну відповідальність двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян у 2021 році 2 270.00 грн, у 2023 році 2 684.00 грн.

Враховуючи, що ОСОБА_3 згідно вироків Деснянського районного суду м. Києва від 22.05.2023, від 07.04.2023 та від 03.09.2021 викрав чуже майно, на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення крадіжки, тобто кримінальна караність вчинених ним діянь відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ усунута, суд дійшов висновку про необхідність звільнити засудженого від призначеного покарання за цими вироками.

Поряд з тим, суд вважає що вирок Деснянського районного суду м. Києва від 07.04.2023, яким ОСОБА_3 було засуджено також і за ст. 200 ч. 1 КК України слід привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18.07.2024, зокрема, ОСОБА_3 слід вважати засудженим за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 07.04.2023 за ч. 1 ст. 200 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) грн., який виконувати самостійно.

Керуючись ст. 74, КК України, статтями 376, 535, 537 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити частково клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування положень Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 22.05.2023 за ч. 4 ст. 185 України у виді 5 років позбавлення волі, призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 07.04.2023 за ст. 185 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців та призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 03.09.2021 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у виді 2 років обмеження волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком один рік, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, негайно.

Привести у відповідність до чинного законодавства вирок Деснянського районного суду м. Києва від 07.04.2023.

Вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 07.04.2023 за ч. 1 ст. 200 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) грн., який виконувати самостійно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення семиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_6