ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7411/24 Номер провадження 11-сс/814/531/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5

з участю прокурора - ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7

підозрюваного - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні №0000545 від 17.07.2024 року матеріали провадження за клопотанням старшого слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миргород Полтавської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135, ч.2 ст. 286 КК України

за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 19 липня 2024 року,

встановила:

Оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання слідчого та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, в межах строку досудового розслідування, з триманням в ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23».

Строк тримання під вартою ухвалено обчислювати з 18 липня 2024 року з 00 год. 45 хв.

Кінцевим днем тримання під вартою визначено 15 вересня 2024 року 00.45 год.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 17 липня 2024 року приблизно о 19 год. 00 хв., керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21099», д.н.з НОМЕР_1 , рухався у м. Миргород Полтавської області по вулиці Сорочинській у напрямку с. Білики Миргородського району Полтавської області.

Перед перехрестям з вулицею Данила Апостола у м. Миргород Полтавської області ОСОБА_8 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу позначеного дорожніми знаками та дорожньою розміткою, не переконавшись в тому, що на проїжджій частині немає перешкод для руху, в тому числі і пішохода, якого він міг завчасно виявити, і своєчасно прийняти заходи для запобігання ДТП, не зменшив швидкість свого транспортного засобу, не зупинився перед пішохідним переходом, щоб дати дорогу пішоходу, а продовжив рух та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину по нерегульованому пішохідному переході позначеному дорожніми знаками та дорожньою розміткою справа наліво по ходу руху автомобіля.

У результаті недотримання водієм ОСОБА_8 п.18.1. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а в подальшому наїзду на пішохода ОСОБА_11 , остання згідно лікарського свідоцтва № 142 від 18.07.2024 отримала тілесні ушкодження, що призвели до її смерті.

Причиною дорожньо-транспортної події та наслідків, що настали є порушення вимог пункту 18.1 Правил дорожнього руху водієм, а саме - п. 18.1 водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_8 з технічної точки зору знаходилися у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події.

ОСОБА_8 мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної події, а саме уникнути наїзду на пішохода, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати вимоги вищевказаних норм Правил дорожнього руху.

Окрім того, безпосередньо після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, тобто 17.07.2024 р., після 19.00 год., перебуваючи на перехресті вулиць Сорочинська з вулицею Данила Апостола у м. Миргород Полтавської області, ОСОБА_8 усвідомлюючи, що він скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_11 , тим самим поставивши її в небезпечний для життя стан, маючи можливість для надання допомоги, не виконав свого громадянського обов`язку, що покладав на нього закон і загальновизнані норми моралі: не переконався, чи потребує потерпіла допомоги, не викликав карету швидкої допомоги, не відвіз потерпілу до найближчого лікувального закладу, а умисно залишив її у небезпеці, зникнувши з місця пригоди, - тим самим порушивши вимоги п.п. г, ґ п. 2.10 Правил дорожнього руху.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_12 інкримінованих кримінальних правопорушень, та існування ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України та з урахуванням обставин передбачених ст. 178 КПК України слідчий суддя застосував запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі адвокат просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт за місцем фактичного проживання.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що слідчим суддею в ухвалі не зазначено жодного доказу, на підставі якого суд дійшов висновку про необхідність утримання ОСОБА_8 під вартою, не обґрунтовано неможливості застосування більш м`якого засобу, не дотримано та не обґрунтовано мету та підстави застосування тримання під вартою, як того вимагає ст. 177 КПК, не зазначено й не взято до уваги обставини, що мали враховуватися під час обрання запобіжного заходу, встановлені ст. 178 КПК, а саме наявність міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, позитивну репутацію, беззаперечне визнання вини.

На переконання сторони захисту, ризики передбачені ст. 177 КПК України стороною обвинувачення жодними доказами не підтверджені та грунтуються на припущенні.

Заслухавши доповідача, адвоката та підозрюваного в підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги адвоката, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

На підставі ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 цього Кодексу.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, як того вимагають приписи ст.178 КПК України та всупереч твердженням підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів, у провадженні відділу розслідування злочинів, скоєних у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000545 від 18.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України.

18.07.2024 р. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України.

З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, передбачених п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою погоджується і апеляційний суд.

Із наданих суду матеріалів провадження вбачається обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

Так, наявність обґрунтованої підозри підтверджуються протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, протоколом обшуку автомобіля марки «ВАЗ 21099», д.н.з НОМЕР_1 , лікарським свідоцтвом про смерть, показаннями свідків дорожньо-транспортної пригоди, іншими долученими до клопотання матеріалами.

Наведені докази є фактичними даними, отриманими органом досудового розслідування шляхом проведення слідчих дій, й ці дані можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_8 міг вчинити інкриміновані йому правопорушення, а значить підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке кваліфікується як тяжке, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, офіційно непрацевлаштований, і перебуваючи на волі не виключена можливість його переховування від органів слідства та суду з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Більше того, колегія суддів зауважує, що ОСОБА_8 після дорожньо-транспортної пригоди усвідомлюючи наслідки своїх дій, а саме наїзду на пішохода, нехтуючи обов`язками не покидати місце події та надати потерпілій допомогу, самовільно залишив місце події, що додатково вказує про можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Окрім того, колегія суддів погоджується з доводами про наявність ризиків незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, які є відомими підозрюваному, внаслідок чого вони можуть змінити свої показання або відмовитись від давання показань, що унеможливить якісне проведення досудового розслідування та позбавить можливості притягти винну особу до кримінальної відповідальності. Підозрюваному ОСОБА_8 відомі свідки у кримінальному провадженні, які проживають на території Миргородського району.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, при цьому відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Наведені слідчим суддею дані доводять необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, а також доводять, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання наявним ризикам.

Правових підстав для обрання підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, як про це просить сторона захисту, колегія суддів не вбачає і вважає, що застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою здійснене з дотриманням вимог закону та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи підозрюваного.

Колегія суддів враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , який є особою молодого віку, за місцем проживання характеризується позитивно, має стійкі соціальні зв`язки, проте наведене не спростовує висновку суду про неможливість запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу менш суворого, аніж обраний слідчим суддею.

Тому колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що інші, більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та про необґрунтоване застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставними, оскільки такий запобіжний захід був застосований до підозрюваного саме з урахуванням сукупності наявних реальних ризиків та обставин даного кримінального провадження.

Належного обґрунтування на інші нові обставини, які б свідчили про те, що заявлені ризики не виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою, апеляційна скарга не містить.

Отже, висновки слідчого судді про наявність підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні обставинах, а саме рішення прийняте у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

З огляду на вказане, апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 19 липня 2024 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4