Провадження № 1-в/337/137/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі подання начальника Пологівського районного сектору №6 філії Державної установи «Центр пробації» у Запорізькій області відносно засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

про приведення вироку у відповідність до діючого законодавства,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Пологівського районного сектору №6 філії Державної установи «Центр пробації» у Запорізькій області звернулась до суду з поданням, в якому просить суд вирішити питання про приведення вироку Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25.06.2021 відносно ОСОБА_3 , засудженого за ч.2 ст.190, 71, 72 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 грн.,у відповідність до діючого законодавства.

В обґрунтування подання зазначає, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, яким внесені зміни до ст. 51 КУпАП, відповідно до яких викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у 2021 році становить 2270 грн. Згідно вироку Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25.06.2021, сума заподіяних ОСОБА_3 збитків становить 1000,00 грн. При цьому посилається на зворотну дію в часі закону про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи (ст. 5, ст. 74 КК України).

У судове засідання учасники справи не з`явились. Начальник Пологівського районного сектору №6 філії Державної установи «Центр пробації» у Запорізькій області ОСОБА_4 надіслала до суду заяву про розгляд подання у її відсутність, просить його задовольнити.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України, суд вважає, що неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає подання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню через наступне.

Вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25.06.2021 ОСОБА_3 визнано винуватим за ч.2 ст.190 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Вироком Запорізького апеляційного суду від 23.11.2021 вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25.06.2021 стосовно ОСОБА_3 за ч.2 ст.190 КК України скасовано в частині призначеного покарання. Призначено ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.190 КК України у виді штрафу у розмірі 850 грн. на підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання повністю приєднане невідбуте покарання за викроїмо Токмацького районного суду Запорізької області від 18.11.2016 у виді позбавлення полі на строк 11 рік 2 місяці 22 днів. Відповідно до вимог ч.3 ст.72 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн. ухвалено виконувати самостійно. У решті вирок залишено без змін.

27.01.2021 вирок відносно ОСОБА_3 в частині призначеного покарання у виді штрафу надійшов на виконання до Пологівського районного сектору №6 філії Державної установи «Центр пробації» у Запорізькій області.

За правилами п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках передбачених частинами 2, 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

У разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 13 частини 1 статті 537 цього Кодексу відповідне клопотання (подання) подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок (п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК).

Згідно з Розпорядженням Голови Верховного Суду від 14 вересня 2022 року №49/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ судів Запорізької області» територіальну підсудність Токмацького районного суду Запорізької області визначено за Хортицьким районним судом міста Запоріжжя.

Згідно зі ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до ч.2 ст.4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч.1 ст.5 КК України ).

Відповідно до ч.1 ст.74 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX, яким визначено, що адміністративним правопорушенням відповідно до ст.51 КУпАП є дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказаним законом підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється положеннями ст.51 КУпАП, тим самим визначена нижня межа цього параметру для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна (статті 185, 190, 191 КК України), адже в тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він указаний законодавцем саме у ст.51 КУпАП.

Отже, із часу набуття чинності Законом №3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК України настає, якщо розмір викраденого перевищує 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Зміни до ст. 51 КУпАП, які стосуються збільшення розміру вартості викраденого майна для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, в розумінні ст.3, 5 КК України є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує (усуває) кримінальну протиправність діяння, предметом посягання якого було майно на суму, що не перевищує 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вказані зміни мають зворотню дію в часі.

В постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі №278/1566/21 зроблено висновок, що Закон України №3886-IX, яким унесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, Якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Зі змісту вироку Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25.06.2021 (скасованого вироком Запорізького апеляційного суду від 23.11.2021 в частині призначеного покарання) вбачається, що ОСОБА_3 визнаний винуватим за ч.2 ст.190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчинене повторно, яке вчинене 10.10.2019 та його діями було заподіяно матеріальну шкоду потерпілій в розмірі 1000 грн.

З урахуванням вказаних змін, встановленого станом на 01.01.2019 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також положень підпункту 169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV, ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, кримінальна відповідальність за викрадення майна у 2019 році настає лише у тому разі, коли вартість майна перевищує 1921,00 гривень.

Таким чином встановлена вироком матеріальна шкода не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів громадян, а саме 1921,00 грн.

У зв`язку із викладеним, діяння ОСОБА_3 відноситься до адміністративних правопорушень, а його кримінальна караність усунена Законом №3886-IX.

Враховуючи, що ОСОБА_3 засуджений за діяння, караність якого усунена Законом №3886-IX, він підлягає звільненню від покарання за ч.2 ст.190 КК України, призначеного вироком суду.

Керуючись ст. 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від покарання, призначеного йому вироком Запорізького апеляційного суду від 23.11.2021, яким частково скасовано вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25.06.2021 в частині призначеного покарання, за ч.1 ст.190 КК України, у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., згідно із ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке його засуджено.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1