Справа № 202/3086/24
Провадження № 1-кс/202/4311/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

24 червня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника володільця майна - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , яке погоджене з прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000025 від 05.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 звернувся з погодженим із прокурором клопотанням, в якому просить накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на майно, яке було вилучено під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- фірмове пакування мобільного телефону «Iphone 15 ProMax»;

- мобільний телефон «Iphone 15 ProMax» в прозорому чохлі, з сім-карткою НОМЕР_1 ;

- грошові кошти: 108 купюр номіналом по 100 доларів США;

- трудові книжки в кількості 2 штук на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4;

- медичні документи на ім`я ОСОБА_8 на 20 арк.;

- копії паспорта ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 ;

- 2 блокноти з чорновими записами;

- форма індивідуальної програми інваліда, що видається МСЕК № 37, на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на 2 арк.

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000025 від 05.01.2024, в якому 06.03.2024 було повідомлено про підозру ОСОБА_12 і ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме незаконному переправленні чоловіків призовного віку через державний кордон України під час воєнного стану.

У цьому кримінальному провадженні 19.06.2024 року на підставі ухвали слідчого судді був проведений обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час обшуку були вилучені вищевказані речі і документи, які постановою слідчого визнані речовими доказами.

Отже, з метою збереження речових доказів, а також спеціальної конфіскації слідчий просить накласти арешт на майно, яке було вилучено під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 .

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 , який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що ОСОБА_6 є свідком у кримінальному провадженні, добровільно надала речі, які не мають значення речових доказів та належать її родичам. Грошові кошти належать її чоловіку та призначалися для придбання земельної ділянки. Тому просив у задоволенні клопотання про арешт майна відмовити.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання слідчого, приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000025 від 05.01.2024 року за частиною 3 статті 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 11 червня 2024 року був наданий дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, виявлення та вилучення документів, чорнових записів та інших відомостей, у тому числі в електронному вигляді, які знаходяться в мобільних телефонах, сім-картках, планшетах, ноутбуках, стаціонарній комп`ютерній техніці, та містять інформацію щодо протиправної діяльності, яка пов`язана з переправленням чоловіків призовного віку через державний кордон України під час воєнного стану, а також банківських карток, грошових коштів, отриманих від протиправної діяльності, яка пов`язана з переправленням чоловіків призовного віку через державний кордон України під час воєнного стану.

На підстав цієї ухвали слідчого судді 19 червня 2024 року був проведений обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де вилучено фірмове пакування мобільного телефону «Iphone 15 ProMax», мобільний телефон «Iphone 15 ProMax» у прозорому чохлі з сім-карткою НОМЕР_1 , грошові кошти: 108 купюр номіналом по 100 доларів США, трудові книжки в кількості 2 штук на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4, медичні документи на ім`я ОСОБА_8 на 20 арк., копії паспорта ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , 2 блокноти з чорновими записами, форма індивідуальної програми інваліда, що видається МСЕК № 37, на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на 2 арк..

Постановою слідчого від 19 червня 2024 року вилучені речі визнані речовими доказами.

За змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з частиною другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК).

Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно зі статтею 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна (частина четверта статті 170 КПК України).

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає доведеним, що був вчинений злочин, оскільки у кримінальному провадженні 06.03.2024 було повідомлено про підозру ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за ч. 3 ст. 332 КК України.

Також слідчий суддя вважає, що на цьому етапі досудового розслідування наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучені під час обшуку у ОСОБА_6 речі відповідають критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки можуть містити відомості, які, в свою чергу, можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки долученими слідчим до клопотання матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій підтверджується причетність ОСОБА_6 до кримінального правопорушення, зокрема оформлення за плату документів, необхідних для виїзду чоловіків за кордон.

У даному випадку вилучений мобільний телефон може містити відомості про зв`язки із замовниками фіктивних документів для виїзду за кордон, документи - безпосередньо підтверджувати причетність до їх незаконного оформлення, чорнові записи - замітки з приводу ведення незаконної діяльності, а грошові кошти можуть бути отримані злочинним шляхом, що підтверджується негласними слідчими (розшуковими) діями, відповідно до яких ОСОБА_6 обговорювалося отримання та передача грошових коштів, зокрема з підозрюваним ОСОБА_13 .

Доводи представника ОСОБА_6 про те, що вилучені грошові кошти належать її чоловіку та отримані в законний спосіб нічим об`єктивно не підтвердженні.

Слідчий суддя вважає, що існує загроза приховування, знищення, перетворення, відчуження речових доказів, оскільки ОСОБА_6 може бути прямо заінтересована в результатах цього кримінального провадження.

Тому, на переконання слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника вилучених під час обшуку речей як накладення арешту, з огляду на те, що арешт пов`язаний із здійсненням розслідування тяжкого злочину, вилучені речі мають значення речових доказів, арешт носить тимчасовий характер.

Отже, клопотання слідчого можливо задовольнити, наклавши арешт на майно, яке вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: фірмове пакування мобільного телефону «Iphone 15 ProMax», мобільний телефон «Iphone 15 ProMax» у прозорому чохлі з сім карткою НОМЕР_1 , грошові кошти: 108 купюр номіналом по 100 доларів США, а всього 10 800 (десять тисяч вісімсот ) доларів США, трудові книжки на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4, медичні документи на ім`я ОСОБА_8 на 20 арк., копії паспорта ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , 2 блокноти з чорновими записами, форма індивідуальної програми інваліда, що видається МСЕК № 37, на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 2 арк.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на майно, яке вилучено 19 червня 2024 року за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- фірмове пакування мобільного телефону «Iphone 15 ProMax»;

- мобільний телефон «Iphone 15 ProMax» у прозорому чохлі з сім карткою НОМЕР_1 ;

- грошові кошти: 108 купюр номіналом по 100 доларів США, а всього 10 800 (десять тисяч вісімсот ) доларів США;

- трудові книжки на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4;

- медичні документи на ім`я ОСОБА_8 на 20 арк.;

- копії паспорта ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;

- 2 блокноти з чорновими записами;

- форма індивідуальної програми інваліда, що видається МСЕК № 37, на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 2 арк.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1