Справа № 699/1488/24
Номер провадження № 1-кс/699/337/24
УХВАЛА

щодо запобіжного заходу

24.10.2024 м. Корсунь-Шевченківський

Слідчий суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в межах кримінального провадження № 0000376 клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України,

УСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді надійшло вищевказане клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні СВ відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження № 0000376 від 14.08.2024 зареєстроване за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 357 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 , підозрюється у тому, що він достовірно знаючи, що на території України діє правовий режим воєнного стану, введений Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року із 05 години 30 хвилин строком на 30 діб у зв`язку із військовою агресією рф проти України, який неодноразово був продовжений і діє по теперішній час, в травні 2024 року точний час та день встановити не представилось можливим, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , перебуваючи в домоволодінні розташованому по АДРЕСА_1 , за запрошенням потерпілого ОСОБА_8 з метою допомоги йому по господарству, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, групою осіб та в умовах воєнного стану, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, таємно, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю очевидців події, викрав інструменти, а саме: степлер будівельний Dnipro-M BS- 414M 4-14mm вартість якого становить 424 грн. 00 коп.; насос дренажний Dnipro-M ND-35, серійний номер НОМЕР_1 вартість якого становить 2 598 грн. 00 коп.; подовжувач на котушці Dnipro-M SE4 вартість якого становить 2 598 грн. 00 коп.; лопата штикова Dnipro-M 100 см. вартість якої становить 415 грн. 00 коп.; акумуляторна ланцюгова пила Dnipro-M CS-12, серійний номер НОМЕР_2 вартість якої становить 2 616 грн. 00 коп.; акумуляторний дриль-шуруповерт Dnipro-M CD-12QX, серійний номер 2263400NLE8 вартість якого становить 2 997 грн. 00 коп., після чого покинув домоволодіння, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушенні, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб та в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_4 , в серпні 2024 року, точної дати та часу досудовому слідству не представилось можливим, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання вибухових речовин, вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, знайшов предмет схожий на гранату РГД-5 (точного місця знахідки досудовому слідству не представилось можливим) та розуміючи, що не має передбаченого законом дозволу, в порушення вимог «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна, Положення про дозвільну систему (затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 № 576 з наступними змінами), Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622; зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 року № 292), придбав конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус ручної, осколкової, наступальної гранати РГД-5, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин, придатний для здійснення вибуху та уніфікований запал ручних гранат модернізованого типу УЗРГМ, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв, придатний для здійснення вибуху, після чого продовжуючи свою злочинну діяльність, став носити гранату РГД-5 при собі вулицями м. Корсунь-Шевченківський, та яку в подальшому незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу, точного місця зберігання досудовому розслідуванню не представилось можливим.

Відповідно до висновку експерта № CE-19/124-24/12236-BTX від 05.09.2024 року надані для дослідження об`єкти, являються корпусом бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5 та бойовим уніфікованим підривником дистанційної дії до ручних гранат модернізованим УЗРГМ, що є засобом підриву для ручних гранати РГД-5, які в конструктивному поєднанні відносяться до категорії боєприпасів та здатні для здійснення вибуху.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України придбання, носіння та зберігання бойових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Також, ОСОБА_4 , підозрюється у тому, що він достовірно знаючи, що на території України діє правовий режим воєнного стану, введений Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року із 05 години 30 хвилин строком на 30 діб у зв`язку із військовою агресією рф проти України, який неодноразово був продовжений і діє по теперішній час, 14.09.2024 року близько 17 год. 40 хв., перебуваючи на подвір`ї, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , належному ОСОБА_9 , який є знайомим потерпілого ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливим мотивом та з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння майном потерпілого ОСОБА_8 , вчинив відносно нього вимагання передачі належних йому грошових коштів у сумі 15 000 гривень, супроводжуючи свої дії погрозами застосування вибухового пристрою РГД-5 та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України вимагання, вчинене за попередньою змовою групою осіб та в умовах воєнного стану.

18 жовтня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 189 КК України.

Ініціатор клопотання як на докази причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих правопорушень посилається на зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме:

- протокол огляду місця події від 14.08.2024;

- протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 15.08.2024;

- протоколу огляду місця події від 22.08.2024;

- протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 24.08.2024;

- висновок експерта № CE-19/124024/12236-BTX від 05.09.2024;

- протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 27.08.2024;

- протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 28.08.2024;

- протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 13.09.2024;

- протокол перегляду відеозапису від 14.09.2024;

- протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 15.09.2024;

- протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 16.09.2024;

- протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 02.10.2024;

- протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 18.10.2024.

Сторона обвинувачення вважає, що наведені в клопотанні дані об`єктивно свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих правопорушень.

Метою застосування запобіжного заходу у даному випадку зазначається забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам:

- переховуватися від суду (ймовірність можливого переховування аргументується тяжкістю вчинених правопорушень та можливого покарання);

- незаконно впливати на потерпілого та/чи свідків (обґрунтовується важливістю показів потерпілого та свідків);

- вчинити інше кримінальне правопорушення (обґрунтовується можливістю вчинити інші аналогічні злочини, або ж продовжити кримінальні правопорушення в яких підозрюється).

Також у клопотанні зазначено, що відповідно до ст. 178 КПК України обставинами, що необхідно врахувати при обранні запобіжного заходу є те, що:

- у ході проведення досудового розслідування було зібрано достатньо доказів причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому діянь;

- кримінальні правопорушення, вчинені останнім є такими: ч. 4 ст. 185 КК України тяжкий злочин, що тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років; ч. 1 ст. 263 КК України тяжкий злочин, що тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 7 років; ч. 4 ст. 189 КК України особливо тяжкий злочин, що тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 12 років;

- ОСОБА_4 є особою молодого віку та в ході досудового розслідування не здобуто будь-яких даних, які б вказували на наявність в нього хвороби, яка б унеможливлювала застосування відносно нього відповідного запобіжного заходу;

- ОСОБА_4 зареєстрований та фактично проживає по АДРЕСА_3 , в ході проведення досудового розслідування не здобуто жодної інформації про наявності в нього будь-яких утриманців;

- ОСОБА_4 на даний час ніде офіційно не працевлаштований, тобто стабільного джерела прибутків не має;

- ОСОБА_4 може вчинити інші злочини, оскільки зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами та має негативну характеристику за місцем проживання, неодноразово порушував громадський порядок, а також неодноразово притягався до кримінальної відповідальності починаючи з 2008 року.

У клопотанні обґрунтовано неможливість застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів.

Так, ураховуючи майновий стан підозрюваного, а також особливості події кримінального правопорушення (місце, спосіб, засоби вчинення та ін.), які в контексті рівня освіти та обставин життя підозрюваного свідчать про його неспроможність до об`єктивного повноцінного самоконтролю в суспільстві, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання буде не достатнім, оскільки такий запобіжний захід не забезпечить гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Особиста порука не може бути застосована до підозрюваного, оскільки до органів досудового розслідування не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Також у клопотанні зазначено про відсутність підстав для застосування запобіжного заходу в виді застави, оскільки правопорушення вчинене із застосуванням насильства.

Проте у клопотанні необґрунтовано неможливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

З огляду на викладене сторона обвинувачення просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор у суді підтримала внесене клопотання.

ОСОБА_4 у судовому засіданні повідомив, що причетним себе до інкримінованих правопорушень не визнає. Не заперечив, що на наявному у справі відеозаписі дійсно зафіксований він та ОСОБА_10 . При цьому вказав, що він разом з ОСОБА_10 вчинили щодо ОСОБА_8 шахрайські дії, отримавши від потерпілого грошові кошти нібито з метою передачи третім особам на погашення боргу. Насправді ці кошти присвоїли. З огляду на це зазначив, що його дії мають бути кваліфіковані за відповідною частиною ст. 190 КК України, а не ст. 189 КК України, як вони кваліфіковані в межах цього провадження. Причетність до інших інкримінованих правопорушень заперечив. Повідомив, що наразі проживає із своєю бабусею в належному їй будинку. Дружина з дітьми тимчасового проживає окремо. Раніше він притягався до кримінальної відповідальності. Наразі Городищенський районний суд Черкаської області здійснює розгляд кримінального провадження, де він є обвинуваченим. Ніколи офіційно не працював, заробляє на життя тимчасовими підробітками.

Просив не застосовувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, однак щодо застосування домашнього арешту не заперечував.

Захисник ОСОБА_5 зазначила, що хоча прокурор і доводить наявність обґрунтованої підозри, однак жодного доказу наявності ризиків матеріали справи не містять. Просила відмовити у задоволенні клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, дійшов такого.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо обґрунтованості підозри.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

З досліджених матеріалів клопотання, а також наданих учасниками в судовому засіданні показань, слід дійти висновку, що підозрюваний має причетність до інкримінованих правопорушень.

За таких обставин подальше розслідування у даному випадку є виправданим, отже слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих правопорушень.

Щодо наявності ризиків.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У клопотанні сторона обвинувачення посилається на наявність ризиків переховування від суду, впливу на потерпілого та/чи свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Доказів на підтвердження наявності фактів ухилення підозрюваного від явки до правоохоронного органу слідчому судді не надано, отже суд дійшов висновку про недоведеність цього ризику. Про відсутність вказаного ризику свідчить ще той факт, що підозра була вручена 18.10.2024, клопотання 23.10.2024, а розгляд здійснювався 24.10.2024., при цьому підозрюваний добровільно та вчасно з`явився у судове засідання.

Разом з тим, слідчий суддя погоджується з позицією сторони захисту про те, що матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження наявності ризику незаконно впливати на свідків та потерпілого. За час досудового розслідування та після оголошення ОСОБА_4 підозри і до дати звернення з клопотанням (з 23.10.2024 до 24.10.2024) не було зафіксовано жодного факту, який би свідчив про наявність такого ризику, хоча в цей час ОСОБА_4 не перебував під наглядом правоохоронних органів та мав можливість такі дії вчиняти.

При цьому суд дійшов висновку про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний неодноразово притягався до кримінальної відповідальності (починаючи з 2008 року) та неодноразово був засуджений, а саме:

- 03.04.2008 Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області за ст. 69, ч. 2 ст. 289 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;

- 16.04.2014 Городищенським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 187 КК України до позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією частини майна, звільнений 03.01.2019 по відбуттю строку покарання.

Тому, слідчий суддя дійшов висновку про доведення прокурором наявності ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Щодо застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Оскільки кримінальні правопорушення, у яких підозрюється ОСОБА_4 є правопорушенням, яке вчинено проти власності та з погрозою застосування насильства, ураховуючи наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, а також враховуючи введений в Україні воєнний стан, слідчий суддя дійшов висновку про те, що застосування запобіжного заходу в виді особистого зобов`язання буде недостатнім. Особиста порука так само застосована не може бути, оскільки відповідних заяв до суду не надходило.

Проте у клопотанні не обґрунтовано неможливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Відповідно до статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Інкриміновані ОСОБА_4 кримінальні правопорушення за 4 ст. 185, ч. 4 ст. 189 та ч. 1 ст. 263 КК України передбачають відповідальність у виді позбавлення волі, отже запобіжний захід у виді домашнього арешту може бути застосований.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також може покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Ураховуючи дані, що характеризують особу підозрюваного, ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні, суспільну небезпечність інкримінованих правопорушень, та недоведення прокурором у судовому засіданні, що інші більш м`які, ніж тримання під вартою, запобіжні заходи не здатні запобігти вказаному ризику, суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

При цьому суд дійшов висновку про достатність застосування цього запобіжного заходу не цілодобово, а в певний період доби.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту обчислюється з дати постановлення ухвали та в межах строку досудового розслідування.

З урахуванням указаного клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 98, 176-178, 181, 184, 186, 194, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , у період часу з 22:00 год. до 07:00 год. наступного дня.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати на виклик до слідчого, прокурора чи суду;

- у визначений час перебувати та без дозволу прокурора чи суду не відлучатися з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , крім випадків необхідності отримання медичної допомоги, евакуації населення, рятування життя та здоров`я в умовах воєнного стану;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на неї обов`язків.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Ухвалу про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання до Відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Зобов`язати Відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області поставити на облік ОСОБА_4 як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту обчислюється в межах строку досудового розслідування з дати постановлення ухвали, тобто з 24.10.2024 до 18.12.2024 включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним з моменту вручення копії судового рішення.

Повний текст ухвали проголошено 25.10.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1