ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залу судових засідань Рівненського міського суду Рівненської області кримінальне провадження № №0001935 від 10.08.2024 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українця, працюючого вантажником супермаркету «Торба», не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

розгляд кримінального провадження відбувся за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_5 , представника Органу опіки та піклування ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , у період часу з 26 грудня 2023 року по 10 серпня 2024 року, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, маючи умисел на заподіяння психологічних та фізичних страждань, діючи систематично, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, вчинив відносно осіб, з якими перебуває у сімейних відносинах, в розумінні п. 3 ч. 1 ст. 1, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» своєї рідної сестри ОСОБА_7 та малолітньої племінниці ОСОБА_5 , домашнє насильство, що призвело до фізичних та психологічних страждань, розладів здоров`я, погіршення якості життя потерпілих осіб.

Так, 26.12.2023, 05.01.2024, 06.01.2024, ОСОБА_3 у присутності малолітньої племінниці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив відносно своєї рідної сестри ОСОБА_7 психологічне, економічне та фізичне насильство, що виражалося у формі словесних образ, погроз вигнання із власного помешкання, погроз фізичною розправою, штовханини, шарпанини за руки та одяг, пошкодження речей та умисному нанесенні ударів в область плеча та обличчя, що не спричинили тілесних ушкоджень, чим було завдано шкоди психічному та фізичному здоров`ю потерпілої, за що 01.02.2024, 09.02.2024, 15.02.2024 був притягнутий Рівненським міським судом Рівненської області до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_3 , будучи неодноразово притягнутим до відповідальності, на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти тотожні та об`єднанні спільним умислом дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства.

ОСОБА_3 , продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на заподіяння розладу психічного та фізичного здоров`я своєї рідної сестри ОСОБА_7 , 10 серпня 2024 року, приблизно о 15 годині 27 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у квартирі за місцем спільного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність вчинюваних ним дій, спровокував словесний конфлікт, в ході якого, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, вчинив психологічне та фізичне насильство відносно потерпілої, яке виразилось у словесних образах та принижуваннях, словесних погрозах фізичною розправою та умисному спричиненні тілесних ушкоджень у вигляді двох синців по внутрішній поверхні в середній третині лівого плеча, синця по зовнішній поверхні в нижній третині лівого плеча, які, згідно висновку експерта, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Вказані дії ОСОБА_3 вчинив у присутності малолітньої племінниці ОСОБА_5 , що викликали у потерпілих побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, погіршення якості життя потерпілих осіб, що призвело до психологічних страждань, а щодо ОСОБА_7 також фізичних страждань, розладу здоров`я.

Своїми умисними діями, які виразились у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні фізичного, психологічного та економічного насильства щодо осіб, з якими винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, розладу здоров`я, погіршення якості життя потерпілих осіб, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України визнав повністю, підтвердив, що він у період часу з 26 грудня 2023 року по 10 серпня 2024 року, вчинив відносно своєї рідної сестри ОСОБА_7 та малолітньої племінниці ОСОБА_5 , домашнє насильство, зокрема 26.12.2023, 05.01.2024, 06.01.2024, в присутності малолітньої племінниці ОСОБА_5 вчинив відносно своєї рідної сестри ОСОБА_7 психологічне, економічне та фізичне насильство, що виражалося у формі словесних образ, погроз вигнання із власного помешкання, погроз фізичною розправою, штовханини, шарпанини за руки та одяг, пошкодження речей, а також умисно наніс останній удари в область плеча та обличчя, що не спричинили тілесних ушкоджень. 01.02.2024, 09.02.2024, 15.02.2024 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Також, 10.08.2024, близько 15 годині 27 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у квартирі за місцем спільного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , спровокував словесний конфлікт зі своєю рідною сестрою ОСОБА_7 , в присутності ОСОБА_5 в ході якого, вчинив відносно неї психологічне та фізичне насильство, яке виразилось у словесних образах та принижуваннях, словесних погрозах фізичною розправою, умисно наніс їй тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. У вчиненому щиро розкаюється, просив суворо не карати. Повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують його винуватість, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, надіслала суду письмову заяву, в якій просила розгляд кримінального провадження здійснювати у її відсутності та у відсутності її малолітньої доньки ОСОБА_8 . У заяві просила призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненому злочині, за згодою прокурора, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують особу винного. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності даної позицій. Судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд встановив, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ст.126-1 КК України, а саме домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні фізичного, психологічного та економічного насильства щодо осіб, з якими винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, розладу здоров`я, погіршення якості життя потерпілих осіб.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини та вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який кримінальний закон відносить до злочинів невеликої тяжкості, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані, що характеризують особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Частиною 2 ст. 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року за №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Враховуючи тяжкість вчинення кримінального правопорушення, його наслідки, особу винного, позицію потерпілої, суд вважає необхідним призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 в межах санкції ст. 126-1 КК України у виді громадських робіт.

Згідно ч.1 ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав передбачених цим Кодексом від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені відповідні обов`язки.

Враховуючи систематичність вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства відносно рідної сестри ОСОБА_7 та малолітньої племінниці ОСОБА_5 , їх страждання та погіршення якості життя, а також, оскільки суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, не пов`язане з позбавленням волі, слід застосувати щодо обвинуваченого обмежувальний захід згідно п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України, направлення для проходження програми для кривдників.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати, відповідно до ст. 124 КПК України, відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 30.09.2024 щодо ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, строк застосування якого слід продовжити до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 ( сто п`ятдесят ) годин.

Застосовувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід, згідно ст. 91-1 КК України, направити для проходження програми для кривдників, на строк 3 (три) місяці, виконання якої покласти на Рівненську міську раду.

До набрання вироком законної сили, залишити щодо ОСОБА_3 запобіжний захід застосований Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 30.09.2024 у виді особистого зобов`язання, поклавши на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за викликом до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із потерпілими у кримінальному провадженні.

Строк дії обов"язків визначити до 28 листопада 2024 року.

Речові докази - оптичний диск, з аудіо записом ОСОБА_7 від 10.08.2024; оптичний диск з відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції від 10.08.2024, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана обвинуваченим, потерпілим, прокурором з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1