Справа № 487/8753/21
Провадження № 1-кп/487/237/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2024 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Миколаєві кримінальне провадження, внесеному до ЄРДР № 0000761 від 02.09.2021 та 0000049 від 06.01.2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миколаєва, українця, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, на утриманні не маючого неповнолітніх дітей, раніше не судомного, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4

за участю сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 01.09.2021 біля 05 00 год., більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим, знаходився біля будинку АДРЕСА_2 , де помітив поліетиленовий пакет, в якому знаходились жіночі речі, гаманець в якому знаходились грошові кошти в сумі 1000 гривень та банківська картка № НОМЕР_1 власником якої являється Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» () та перебувала у користуванні потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 після чого у нього виник раптовий, злочинний, корисливий умисел, направлений на привласнення вказаної банківської картки. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_3 скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої та сторонніх осіб, підійшов до вищевказаного поліетиленового пакету в якому знаходились жіночі речі, гаманець з грошовими коштами та банківською карткою AT чого протиправно, з КБ «ПРИВАТБАНК», № НОМЕР_1 після метою заволодіння чужим майном та оберненням його на свою користь, розуміючи те, що згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та картка відноситься до офіційного банківську діяльність» вищевказана картка відноситься до офіційного документу, здійснив привласнення вказаної банківської картки. У подальшому ОСОБА_3 , маючи реальну можливість повернути вищевказану банківську картку потерпілій або представнику банківської установи, з корисливих мотивів таких дій не зробив та утримуючи її при собі, з метою подальшого використання її як засобу оплати, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись привласненим майном як своєю власністю.

Крім того, ОСОБА_3 01.09.2021, біля 05 57 год., знаходився у приміщенні магазину Продукти: «Myda59 Mykolaiv». Знаходячись у вищевказаному місці у вищевказаний час у ОСОБА_3 повторно виник злочинний умисел спрямований на використання раніше привласненої в поліетиленовому пакеті банківської картки № НОМЕР_1 власником якої являється Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (), яка перебувала у користуванні потерпілої ОСОБА_6 , з метою вчинення крадіжки грошових коштів, які знаходились на рахунку закріпленому за вищевказаною банківською карткою. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , розуміючи те, що не має права розпоряджатись грошовими коштами, які знаходились на рахунку закріпленому за вищевказаною банківською карткою, здійснив покупку товару в магазині «Продукти: «Myda59 Mykolaiv» та використовуючи вищевказану картку здійснив оплату товару на загальну суму 909,88 грн. Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 909,88 грн.

Крім того, ОСОБА_3 01.09.2021, біля 06 00 год., знаходився у приміщенні магазину Продукти: «Myda59 Mykolaiv». Знаходячись у вищевказаному місці у вищевказаний час у ОСОБА_3 повторно виник злочинний умисел спрямований на використання раніше привласненої в поліетиленовому пакеті банківської картки № НОМЕР_1 власником якої являється Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (), яка перебувала у користуванні потерпілої ОСОБА_6 , з метою вчинення крадіжки грошових коштів, які знаходились на рахунку закріпленому за вищевказаною банківською карткою. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , розуміючи те, що не має права розпоряджатись грошовими коштами, які знаходились на рахунку закріпленому за вищевказаною банківською карткою, діючи повторно, здійснив покупку товару в магазині «Продукти: «Myda59 Mykolaiv» та використовуючи вищевказану картку здійснив оплату товару на загальну суму 757,60 грн. Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 757,60 грн.

Крім того, ОСОБА_3 01.09.2021, біля 06 14 год., знаходився у приміщенні магазину Продукти: «Myda59 Mykolaiv». Знаходячись у вищевказаному місці у вищевказаний час у ОСОБА_3 повторно виник злочинний умисел спрямований на використання раніше привласненої в поліетиленовому пакеті банківської картки № НОМЕР_1 власником якої являється Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (), яка перебувала у користуванні потерпілої ОСОБА_6 , з метою вчинення крадіжки грошових коштів, які знаходились на рахунку закріпленому за вищевказаною банківською карткою. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , розуміючи те, що не має права розпоряджатись грошовими коштами, які знаходились на рахунку закріпленому за вищевказаною банківською карткою, діючи повторно, здійснив покупку товару в магазині «Продукти: «Myda59 Mykolaiv» та використовуючи вищевказану картку здійснив оплату товару на загальну суму 796,60 грн. Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 796,60 грн.

Крім того, ОСОБА_3 01.09.2021, біля 06 47 год., знаходився у приміщенні магазину «Старгород», що розташований за адресою: АДРЕСА_3 . Знаходячись у вищевказаному місці у вищевказаний час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на використання раніше привласненої в поліетиленовому пакеті банківської картки № НОМЕР_1 власником якої являється Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (), яка перебувала у користуванні потерпілої ОСОБА_6 , з метою вчинення крадіжки грошових коштів, які знаходились на рахунку закріпленому за вищевказаною банківською карткою. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , розуміючи те, не має права розпоряджатись грошовими коштами, які знаходились на рахунку закріпленому за вищевказаною банківською карткою, діючи повторно, здійснив покупку товару магазині «Старгород» та використовуючи вищевказану картку здiйснив оплату товару на загальну суму 729,60 грн. Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 729,60 грн.

Крім того, ОСОБА_3 01.09.2021, біля 06 53 год., знаходився у приміщенні магазину «Старгород», що розташований за адресою: АДРЕСА_3 . Знаходячись у вищевказаному місці у вищевказаний час у ОСОБА_3 повторно виник злочинний умисел спрямований на використання раніше привласненої в поліетиленовому пакеті банківської картки № НОМЕР_1 власником якої являється Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (), яка перебувала у користуванні потерпілої ОСОБА_6 , з метою вчинення крадіжки грошових коштів, які знаходились на рахунку закріпленому за вищевказаною банківською карткою. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , розуміючи те, що не має права розпоряджатись грошовими коштами, які знаходились на рахунку закріпленому за вищевказаною банківською карткою, діючи повторно, здійснив покупку товару в магазині «Старгород» та використовуючи вищевказану картку здійснив оплату товару на загальну суму 360,00 грн. Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 360,00 грн.

Крім того, ОСОБА_3 21.11.2021, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , діючи таємно, умисно, протиправно, з метою викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи потворно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, викрав належний потерпілій ОСОБА_7 міксер марки «Kenwood» модель HMP30, вартістю 802,50 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив всі обставини скоєння кримінальних правопорушень, свою вину в скоєному визнав повністю. У вчиненому щиро кається та визнає вину.

Крім того, обвинувачений заявив про те, що він з доказами, добутими органами досудового слідства в підтвердження його провини згоден, їх не оспорює і просить суд в судовому засіданні їх не досліджувати.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, до суду надано заяви, в якій просять провадження розглядати за їх відсутності, щодо призначення міри покарання потерпіла ОСОБА_6 покладається на розсуд суду, потерпіла ОСОБА_7 не має матеріальних претензій та просить не призначати суворе покарання. З урахуванням положень ст.325 КПК України, суд вважає можливим з`ясування всіх обставин справи під час судового розгляду проводити без потерпілої сторони.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого, дослідження матеріалів щодо судових витрат та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень доведена повністю. Дії обвинуваченого, суд вважає за необхідне кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка); за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене потворно; за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документа, з корисливих мотивів.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує вимоги пунктів 1 та 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, на обліку у лікаря психолога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога, раніше не судимий. До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить визнання вини, щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання судом не вбачаються та стороною обвинувачення в обвинувальному акті не зазначено.

Враховуючи вищевикладені обставини, принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.185 КК України; у виді обмеження волі у розмірі, визначеному санкцією ч.2 ст.185 КК України; у виді обмеження волі у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.357 КК України.

При цьому з урахування положень ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточно призначивши покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання за вчинені кримінальні правопорушення, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020 року (справа №753/13972/17; провадження № 51-986км20), згідно якої Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Таким чином, враховуючи тяжкість вчинених ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, усвідомлення останнім протиправності своєї злочинної поведінки, щире каяття, дані про особу винного, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, тому в силу ст.75 КК України останнього можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Саме таке покарання суд вважає справедливим, пропорційним, необхідним і достатнім для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень і, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута.

В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, покладає на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід не обирався.

Долю процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 124 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1, ч.2 ст.185, ч.1 ст. 357 КК України та призначити покарання:

- по ч.1 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- по ч.2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі;

- по ч.1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом цього строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення Миколаївським НДЕКЦ МВС України експертиз № СЕ-19/115-22/562-ТВ від 18.01.2022 в розмірі 1372,96 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя ОСОБА_1