справа №176/2147/24
провадження №1-кп/176/181/24
В И Р О К

Іменем України

13 вересня 2024 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

судового розпорядника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, офіційно не працевлаштованого, з середньою спеціальною освітою, військовозобов`язаного, не маючого інвалідності, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимості не маючого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 червня 2024 року за №0000292,-

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

01 травня 2024 приблизно о 12 год. 20 хв., більш точного часу не встановлено, у ОСОБА_4 , який перебував за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел направлений на несанкціоноване втручання до автоматизованої системи віддаленого доступу «Приват24», яка належить АТ КБ «ПриватБанк» з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений взяв звідти банківську картку № НОМЕР_1 банківського рахунку НОМЕР_2 АТ КБ «ПриватБанк», яка належить ОСОБА_7 , не повідомляючи про це останню, після чого разом з даною банківською карткою прийшов до найближчого банкомату, встановивши банківську картку до банкомату АТ КБ «ПриватБанк» CADN №5144, ввівши пін-код від банківської картки.

Так, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, 01 травня 2024 приблизно о 12 год. 24 хв., впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та не контролює, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій у сфері автоматизованих систем, з корисливих мотивів, перебуваючи за адресою: Дніпропетровська обл., Кам`янський район, м. Жовті Води, вул. Героїв Чорнобиля, буд. 14 поблизу банкомату АТ КБ «ПриватБанк» CADN №5144 здійснив несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи «Приват24», який згідно із Законом України «Про платіжні послуги» є електронним платіжним засобом та системою призначеною для дистанційного керування банківськими рахунками АТ КБ «ПриватБанк» та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є автоматизованою системою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та бажаючи настання суспільно- небезпечних наслідків, самочинно, без дозволу власника ОСОБА_7 , в порушення вимог 4.2 ст.11, ч.І ст.21 Закону України «Про інформацію», ст.З, ч.І ст.5 Закону України «Про захист персональних даних», маючи авторизацію до особистого кабінету потерпілої, використовуючи функцію «підв`язати банківську картку до номеру», відкріпив фінансовий номер НОМЕР_3 , котрий належить потерпілій ОСОБА_7 , та прив`язав належний йому номер мобільного телефону НОМЕР_4 , використовуючи невстановлений мобільний телефон, що призвело до несанкціонованого втручання в роботу автоматизованої системи «Приват24», яка належить АТ КБ «ПриватБанк» та отримав інформацію про поточний стан рахунку потерпілої, що відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», є банківською таємницею.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 здійснив несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи «Приват24», яка належить АТ КБ «ПриватБанк», а банківську картку повернув за місцем мешкання потерпілої.

Під час судового розгляду обвинувачений свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що потерпіла ОСОБА_7 являється його бабусею. 01 травня 2024 року він перебував за місцем мешкання останньої і взяв належну їй банківську картку № НОМЕР_1 банківського рахунку НОМЕР_2 АТ КБ «ПриватБанк», не повідомляючи про це бабусю. Після чого разом з даною банківською карткою прийшов до найближчого банкомату, встановивши банківську картку до банкомату АТ КБ «ПриватБанк» CADN №5144, ввів пін-код від банківської картки. Маючи авторизацію до особистого кабінету ОСОБА_7 , використовуючи функцію «підв`язати банківську картку до номеру», відкріпив фінансовий номер НОМЕР_3 , котрий належить потерпілій та прив`язав належний йому номер мобільного телефону НОМЕР_4 , використовуючи невстановлений мобільний телефон, отримав інформацію про поточний стан рахунку бабусі.

Також обвинувачений зазначив, що докази його вини добуті досудовим слідством визнає повністю і не оспорює їх, правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому вказав, що у скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Визнання вини ОСОБА_4 , не викликає у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши наслідки ст.ст. 349, 394 ч. 2 КПК України та з їх згоди, суд, обмежившись дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних відносно обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, яке ніким не оспорюється, та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, обвинувачення висунуте ОСОБА_4 визнається судом повністю доведеним, ніким не оспорюється. У зв`язку із чим, суд кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 361 КК України, як несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд, згідно із вимогами статей 50 та 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненогокримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії кримінальних проступків, данні про особу винного, що не має судимості, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра не перебуває, натомість 0 15 вересня 2022 року знаходиться на диспансерному обліку у лікаря наркологу з приводу наркотичної залежності, а також наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання,виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Також суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Згідно досудової доповіді стосовно обвинуваченого у кримінальному провадженні, складеної Кам`янським районним відділом №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, даний орган, беручи до уваги інформацію, що характеризує його особу, а також високий рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення і середній рівень ймовірної небезпеки для суспільства, вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження волі. При цьому, орган пробації вважає доцільним покладення на останнього обов`язку виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна про кримінального мислення»

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд дійшов висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 361 КК України. При цьому суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе із застосуванням ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п.п. 2, 4 ч.3 ст. 76 КК України.

Вказаний вид покарання, за глибоким переконанням суду, є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого та відповідатиме цілям покарання. Достатніх підстав для застосування статті 69 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

Судові витрати за провадженням відсутні.

Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлено.

Речові докази відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 373-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням на іспитовий строк два роки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 п.п. 2, 4 ч.3 ст. 76 КК України, на ОСОБА_4 покласти обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_8