Номер провадження 1-кп/243/163/2024
Номер справи 243/502/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 25 » жовтня 2024 року колегія суддів Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

- прокурора ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

- потерпілої ОСОБА_14

- обвинуваченого ОСОБА_15

- захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_16

розглянувши у закритому судовому засіданні за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує функціонування електронного судочинства в Україні в залі № 4 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження за № 0000816, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 27 серпня 2022 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил 20 лютого 2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград Кіровоградської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, на утримані неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, не є особою з інвалідністю, військовослужбовець військової служби за контрактом, навідник 3 десантно штурмового взводу 5 десантно штурмової роти 2 десантно штурмового батальйону Військової частини НОМЕР_1 , солдата, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальної цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який в подальшому продовжений.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Поряд із цим, відповідно до ст.ст. 3,28,29,68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, кожна людина має право на особисту недоторканість та кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно з Витягу з Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №171 від 26 червня 2022 року солдата ОСОБА_15 зараховано до Списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду навідник 3 десантно штурмового взводу 5 десантно штурмової роти 2 десантно штурмового батальйону вказаної військової частини.

Крім того, у Військовій частині НОМЕР_1 разом з солдатом ОСОБА_15 проходив військову службу і солдат ОСОБА_18 .

Згідно з Витягу з Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №60 від 08 березня 2022 року солдата ОСОБА_18 зараховано до Списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця-снайпера 1 десантно штурмового взводу 6 десантно штурмової роти 2 десантно штурмового батальйону вказаної Військової частини.

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_15 , відповідно до вимог ст.ст. 9,11,13,14,16,49,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV «про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, додержуватися Конституції України та інших законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливим і додержуватися військового етикету, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, не допускати самому і стримувати інших військовослужбовців від негідних вчинків, бути дисциплінованими, зразками високої культури, скромності й витримки.

Крім того, являючись військовослужбовцем Збройних сил України, солдат ОСОБА_15 , відповідно до вимог ст.ст. 20,21,22,22-1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України достеменно знав, що військовослужбовці мають право застосовувати спеціальні засоби, засоби фізичного впливу та зброю особисто або у складі підрозділу: для захисту свого здоров`я і життя, а також здоров`я і життя інших військовослужбовців і цивільних осіб від нападу, якщо іншими способами й засобами захистити їх у даній ситуації неможливо та тощо.

Проте, в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, солдат ОСОБА_15 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив злочин проти життя та здоров`я особи, а саме умисне противоправне заподіяння смерті іншій людині ( вбивство) при наступних обставинах.

Так, приблизно о 14 годині 27 серпня 2022 року солдат ОСОБА_15 , перебуваючи на території тимчасового розташування 2 десантно штурмового батальйону Військової частини НОМЕР_1 , що тимчасово дислокується в АДРЕСА_2 , між водосховищем Слов`янської ТЕС та річкою Сіверський Донець, та знаходячись на опорному спостережному пункті № НОМЕР_2 , будучи тимчасово призначеним старшим на вказаному спостережному пункті, разом з іншими військовослужбовцями свого підрозділу, а саме з солдатом ОСОБА_18 , солдатом ОСОБА_19 , солдатом ОСОБА_20 та солдатом ОСОБА_21 обідали та вживали спиртні напої, порушуючи військову дисципліну на бойових позиціях підрозділу. Під час обіду солдат ОСОБА_15 на відміну від інших військовослужбовців нервував, казав, що їх відправлять до н.п. Мар`їнки, де вони усі загинуть, інші його заспокоювали та намагались підняти його пригнічений стан, на що останній реагував агресивно.

В цей же день, приблизно о 15 годині 25 хвилин, військовослужбовці припинили обідати та почали розходитись у своїх справах, в свою чергу солдат ОСОБА_15 пішов до місця зберігання ввіреної йому для службового користування бойової нарізної вогнепальної зброї -7,62мм кулемету Калашникова ПК з заводським номером « НОМЕР_3 », 1968 року випуску, яка знаходилась в окопі на передових позиціях, куди також направився солдат ОСОБА_18 .

Приблизно о 15 годині 30 хвилин 27 серпня 2022 року, солдат ОСОБА_15 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на території тимчасового розташування опорного спостережного пункту № НОМЕР_2 вказаного десантно штурмового батальйону Військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , будучи невдоволеним словесними висловлюваннями та поведінкою стрільця- снайпера 1 десантно штурмового взводу 6 десантно штурмової роти 2 десантно штурмового батальйону Військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який разом з іншими військовослужбовцями цього підрозділу, намагалися підняти його пригнічений стан, пов`язаний з випадками можливої загибелі особового складу під час виконання ними бойових завдань на визначених позиціях, тим самим, на думку солдата ОСОБА_15 , поставили під сумнів його боєготовність, як військовослужбовця, який був старшим на вказаному спостережному пункті, що образило почуття гідності солдата ОСОБА_15 та стало підставою для виникнення у нього кримінально протиправного умислу на вбивство солдата ОСОБА_18 .

Реалізовуючи свій кримінально протиправний умисел, солдат ОСОБА_15 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на вказаних бойових позиціях, діючи з прямим умислом, маючи намір на умисне протиправне заподіяння смерті солдату ОСОБА_18 за висловлені, як на думку ОСОБА_15 , принизливі слова на його адресу і бажаючи продемонструвати свою фізичну перевагу над солдатом ОСОБА_18 , задля підвищення власного авторитету в колективі, своєї уявної переваги над ним, в порушення ст.ст.3,28,29,68 Конституції України, ст.ст. 9,11,13,14,16,30,127,128, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, без будь яких вагань, взяв ввірену йому для службового користування бойову нарізну вогнепальну зброю -7,62 мм кулемет Калашникова ПК з заводським номером « НОМЕР_3 », 1968 року випуску, з приєднаною патронною коробкою зі спорядженою стрічкою з патронами, перевів перемикач вогню в положення режиму автоматичного вогню, спочатку відвів в крайнє, а потім в попереднє положення затворну раму, чим дослав патрон у патронник і привів кулемет у бойову готовність та здійснив у стоячого навпроти нього солдата ОСОБА_18 з близької відстані, два постріли, з яких одна куля влучила в область лівого стегна, а інша куля влучила в область живота солдата ОСОБА_18 .

В результаті протиправних дій солдата ОСОБА_15 солдату ОСОБА_18 спричинені тілесні ушкодження у виді вогнепальних кульових наскрізних поранень правого стегна, живота з пошкодженням тонкого кишечнику ( наявність 1,5 літра рідкої крові та 400,0 гр згортків крові у черевній порожнині), 4-го поперекового хребця, гострого недокрів`я внутрішніх органів, набряку головного мозку та легенів, зернисто вакуольну дистрофію печінки, паренхіматозну дистрофію нирок, вогнищевий ліпоматоз міокарду, чередування ділянок помірної гіпертрофії та атрофії кардіоміоцитов, слабкий інтерстиційний нефросклероз, від яких солдат ОСОБА_18 помер на місці.

Смерть солдата ОСОБА_18 настала від отриманих вогнепальних поранень живота з пошкодженням кишечнику, правого стегна, ускладнених розвитком гострого недокрів`я внутрішніх органів.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_15 викривається наступними доказами.

Під час судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_15 після роз`яснення суті обвинувачення, визнав себе повністю винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 частина 1 КК України та суду пояснив, що до 27 серпня 2022 року у нього з загиблим ОСОБА_18 були нормальні стосунки, вони разом служили. 27 серпня 2022 року вони перебували в м. Миколаївка, біля Слов`янської ТЕС і в обідній час разом з хлопцями вживали спиртні напої. Це було в обідній час. В процесі обіду у нього виник конфлікт з ОСОБА_18 , оскільки ОСОБА_18 висловився на його адресу нецензурною лайкою. Хлопці, які також були з ними, почали розходитися, а він та ОСОБА_18 пішли на позицію. Чому вони туди пішли вдвох, він пояснити не може. На позиції він спустився в окоп, а ОСОБА_18 стояв наверху. Конфлікт продовжувався, оскільки ОСОБА_18 говорив образливо, принижував його. Він взяв в руки кулемет, який було за ним закріплено, направив на ОСОБА_18 та здійснив постріли. Він не заперечує, що саме він вбив ОСОБА_18 . Він цілком згоден з обставинами кримінального правопорушення, які описані в Обвинувальному акті. До них прибіг командир з сусідньої ділянки, а що було далі, він не пам`ятає. Він дуже шкодує про те, що сталося. Він вибачився перед потерпілою сестрою загиблого, відшкодував їй спричинену шкоду, підтримав родину загиблого. На теперішній час бажає продовжити служити у ЗСУ.

У тому, що вчинив вказане кримінальне правопорушення, він щиро розкаявся.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За правилами ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У п.274 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Нечипорук і Йонкало проти України зазначено: якість доказів також береться до уваги, а також те, чи породжують обставини, за яких вони були здобуті, будь-які сумніви щодо їхньої надійності й точності.

За змістом ст.ст. 21, 22, 30 КПК України у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється судом на основі змагальності, безпосередності дослідження судом показань, речей та документів. Державне обвинувачення в суді підтримує прокурор, захист обвинуваченого здійснює він сам і його захисник, а функція розгляду справи покладається на суд. При цьому суд, зберігаючи незалежність, неупередженість і об`єктивність, створює необхідні умови для виконання учасниками їх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав.

Статтею 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Крім цього, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди умотивовувати свої рішення, але він не може тлумачитись як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент (довід). Об`єм цього обов`язку може змінюватись залежно від природи рішення.

Суд обґрунтовує вирок виключно на доказах, розглянутих у судовому засіданні. За допомогою дослідження на суді всіх доказів відбувається і формування внутрішнього суддівського переконання про винність або невинність обвинуваченого.

Доказування - це єдиний спосіб встановлення об`єктивної істини в кримінальному судочинстві. Поки не доведені обставини скоєння злочину, не можна сказати, що вони були, мали місце насправді.

З приводу того, що доведення є єдиним способом для встановлення істини у Кримінальному процесуальному кодексі України вказано: "Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановляється лише при умові, коли в ході судового розгляду винність підсудного у вчиненні злочину доведена».

«Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону «( Постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 09 квітня 2020 року у справі № 761/43930/17, Постанова Касаційного кримінального суду Верховного суду від 17 січня 2023 року у справі № 640/21844/18).

Про винуватість ОСОБА_15 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 частина 1 КК України, свідчать наступні докази, що ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які колегія суддів враховує та бере до уваги.

Так, потерпіла ОСОБА_14 пояснила, що очевидцем вчиненого кримінального правопорушення не була. Загиблий ОСОБА_18 її рідний брат. ОСОБА_18 почав служити у Збройних Силах України ще в 2014 році, а потім проходив службу з 25 лютого 2022 року, був мобілізований. Брат не повідомляв їй, в якому конкретно місці він проходив службу, але потім вона дізналася і його військову посаду і місце служби -79 бригада. Він служив на посаді стрілок снайпер, перебував на бойових позиціях. Загинув у АДРЕСА_2 . Її брат ОСОБА_18 мешкав разом з їх батьками у Миколаївській області. Останній раз вона спілкувалася з братом 26 серпня 2022 року і брат повідомив, що можливо з ним не буде зв`язку днів п`ять. Коли пройшло понад п`ять днів, вона почала розуміти, що щось трапилось і почала розшукувати брата. Їй повідомили, що її брат загинув і його вже поховали. Про смерть ОСОБА_18 вона дізналася через два тижні. Про події смерті брата їй відомо з матеріалів кримінального провадження. Вона хотіла знайти речі брата, але речі знаходяться у чоловіка, який на теперішній час перебуває на лікуванні. Її брат ОСОБА_18 був гарним, він сам добровільно попросився воювати. Самий великий збиток це те, що вона втратила брата, а їх батьки сина. Вважає, що їй спричинено моральну шкоду 1000 000 грн, але позовну заяву вона не подавала. Просить суд покарати обвинуваченого максимально строго.

16 вересня 2024 року на адресу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла Заява потерпілої ОСОБА_22 , в якій вона вказала, що на сьогодні будь яких претензій до ОСОБА_15 вона не має, він перед нею вибачився, щиро покаявся в своїх діях, вона та обвинувачений примирились, обвинувачений відшкодовує їй збитки. Просить не застосовувати до ОСОБА_15 суворого покарання ( том 4 а.п. 58-59).

Свідок ОСОБА_21 пояснив, що знайомий з обвинуваченим ОСОБА_15 з 15 червня 2022 року, відносини дружні. З загиблим ОСОБА_18 також був знайомий, відносини були дружні. Між ОСОБА_15 та загиблим ОСОБА_18 відносини були нормальні, на їх позиції відносини між усіма були хороші. 27 серпня 2022 року вони разом сідали обідати, ОСОБА_15 знаходився у стані алкогольного сп`яніння і запропонував їм випити, вони всі, в тому числі і ОСОБА_18 , випили по 100 гр. ОСОБА_15 поводив себе негативно, казав, що всі вони загинуть. ОСОБА_15 перебував у стані панічних атак, поки його не почали зупиняти і заспокоювати. Всі намагалися заспокоїти ОСОБА_15 , в тому числі і ОСОБА_18 . Зброя ОСОБА_18 була в бліндажі, а зброя ОСОБА_15 - в окопі, приблизно на відстані 25-30 метрів від того місця, де вони сиділи і обідали. У ОСОБА_18 був тільки автомат, можливо ще було дві гранати, але вся його зброя була в бліндажі. Коли вони обідали, у ОСОБА_15 при собі зброї не було. Вони всі їли, спілкувалися, намагалися розмовляти на інші теми, але ОСОБА_15 весь час говорив, що їх вб`ють в м. Мар`янка. Приблизно о 15 годині 30 хвилин 16 годині 00 хвилин всі розійшлися. Коли він підходив до свого бліндажу, то побачив, що ОСОБА_15 пішов за зброєю, а ОСОБА_18 пішов за ним. Він почув звук, як заряджають кулемет, а потім почув три постріли. ОСОБА_19 кричав, що потрібен доктор, а ОСОБА_20 надавав медичну допомогу ОСОБА_18 , але той вже не подавав ознак життя. ОСОБА_15 ходив поряд, щось говорив, але що саме, він не пам`ятає. Кулемет, з якого було здійснено постріли, закріплений за ОСОБА_15 , чужу зброю ніхто не бере. Коли він підійшов, то ОСОБА_15 сказав, що вбив ОСОБА_18 .. ОСОБА_15 після пострілів був вже без кулемета, кулемет стояв біля загиблого ОСОБА_18 , ствол кулемета був теплий. ОСОБА_15 після пострілів продовжував поводити себе агресивно, бігав та казав, що це він вбив ОСОБА_18 .. До нього особисто ОСОБА_15 своєї агресії не проявляв.

При затриманні ОСОБА_15 був командир роти і ще хтось, але він точно не пам`ятає. Йому не відомо звідкіля у ОСОБА_15 з`явилися множинні тілесні ушкодження, можливо, при затриманні. Він знаходився на відстані десяти метрів від загиблого ОСОБА_18 і як саме затримували ОСОБА_15 не бачив.

Про банківську карту ОСОБА_15 йому нічого не відомо. ОСОБА_15 був нормальний, виконував функції військовослужбовця. Коли ОСОБА_15 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, він був нормальною людиною. Йому не відомо чи надавалася ОСОБА_15 допомога офіцером психологом.

Свідок ОСОБА_23 пояснив, що з ОСОБА_15 знайомий, відносини службові. З ОСОБА_15 вони були в одній роті з 2021 року, але в різних підрозділах, спілкувалися мало. З загиблим ОСОБА_18 він був знайомий, але спілкувався мало. Про відносини ОСОБА_15 та ОСОБА_18 він нічого сказати не може. Наприкінці літа 2022 року знаходилися біля н.п. Миколаївка, в той день він вів спостереження. Пішов на пост і побачив, що ОСОБА_18 лежить на землі з вогнепальним пораненням. ОСОБА_20 намагався надати ОСОБА_18 першу медичну допомогу. ОСОБА_15 повідомив, що це він вбив ОСОБА_18 .. Потім перевірили зброю ОСОБА_15 , ствол був теплий. Перевіряв зброю, побачив дві гільзи. Це все підтвердило слова ОСОБА_15 , що саме він вбив ОСОБА_18 . Потім, приблизно через 20-30 хвилин, приїхали працівники поліції і ВСБ. Проводили перевірку на стан алкогольного сп`яніння. Кулеметом, з якого застрелили ОСОБА_18 , користувався тільки ОСОБА_15 і ніхто не міг ним, крім ОСОБА_15 , користуватися. Особисто він не бачив, як ОСОБА_15 стріляв у загиблого, а тільки чув постріли. Після того, як пролунали постріли, через 10 хвилин його покликали по радіостанції, йшов він до місця події приблизно 2 хвилини. Потерпілий ОСОБА_18 ще 5-10 хвилин подавав признаки життя, йому ще надавали медичну допомогу. При цьому ОСОБА_15 не вчиняв будь яких дій, щоб добити ОСОБА_18 , він бігав і водночас було вжито заходів, щоб ОСОБА_15 нічого не скоїв ще. ОСОБА_15 перебував у стані алкогольного сп`яніння, був налаштований агресивно і можливо спричинив собі тілесні ушкодження. Він особисто не бачив, щоб будь хто наносив ОСОБА_15 тілесні ушкодження. ОСОБА_15 вільно ходив по всій позиції, втекти не намагався, також не намагався будь кому спричинити тілесні ушкодження, але штовхався. Для безпеки інших військовослужбовців, вирішили зв`язати ОСОБА_15 Зброї у ОСОБА_15 не було і він не міг спричинити шкоду іншим військовослужбовцям. Йому позаду зв`язали руки скетчем і він знаходився у сидячому положенні. З місця події ОСОБА_15 забрали працівники поліції, десь через півтори години. Скоч зняли з рук, але хто саме знімав, він не пам`ятає. При вилученні особистих речей ОСОБА_15 він присутнім не був. Йому не відомо, хто саме використовував банківську карту ОСОБА_15 , коли його вже було затримано.

Свідок ОСОБА_24 пояснив, що з ОСОБА_15 він познайомився в липні 2022 року, відносини були між ними нормальні. З загиблим ОСОБА_18 також познайомився в цей же час, відносини також були нормальні, дружні. Очевидцем вчиненого кримінального правопорушення він не був, не бачив моменту смерті загиблого. 27 серпня 2022 року вони знаходилися біля Слов`янської ТЕС, на позиціях, він був черговим. Він знаходився на посту і почув постріли, яких було три. Потім він дізнався, що ОСОБА_18 вбили і попросили викликати старшого. ОСОБА_20 намагався надавати першу медичну допомогу ОСОБА_18 , а він по рації викликав старшого. ОСОБА_15 було затримано. Від місця події він знаходився на другій частині окопу, це відстань приблизно 30 метрів, а коли прибіг, то ОСОБА_15 стояв, ОСОБА_18 лежав і держався руками за живіт, а ОСОБА_20 надавав йому медичну допомогу, намагався зупинити кров, але ОСОБА_18 вже не подавав ознак життя. ОСОБА_18 було поранено в нижню частину живота. Між тим, як він почув постріли і до того, як побачив ОСОБА_18 в такому стані минуло менше п`яти хвилин. ОСОБА_15 знаходився у стані алкогольного сп`яніння, про те, що потрібно випити, говорили раніше, а поряд був кулемет. Він особисто не бачив, як ОСОБА_15 того дня вживав спиртні напої, але зрозумів це по його поведінці. Постріл було здійснено з кулемета, ствол його був ще теплий, коли він прийшов. Іншої зброї поряд не було. Цей кулемет було закріплено за ОСОБА_15 ОСОБА_25 йому повідомив, що ОСОБА_15 застрелив ОСОБА_18 . Перед пострілами ознак будь якого конфлікту не відчувалося, сварки не було. Потім приїхав командир роти і ОСОБА_15 затримали. ОСОБА_15 зв`язали і він лежав біля бліндажа. ОСОБА_15 затримували і зв`язували військовослужбовці. В його присутності ОСОБА_15 ніхто не бив, у нього була істерика, він кричав. Ніхто не може назвати причину чому ОСОБА_15 застрелив ОСОБА_18 . В його присутності ОСОБА_15 нікому свою зброю не передавав.

Серед них до загиблого ОСОБА_18 було поважне ставлення, у нього було своє коло спілкування, на той час він був старшим позиції. Відносини між ОСОБА_15 і загиблим ОСОБА_18 були нормальними.

Свідок ОСОБА_20 пояснив, що з ОСОБА_15 знайомий, стосунки були нормальні, службові, разом ходили на позиції. З ОСОБА_18 разом мешкали у бліндажі, стосунки нормальні. Очевидцем вчиненого кримінального правопорушення він не був. 27 серпня 2022 року приблизно о 14 годині він, ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_26 та ОСОБА_25 обідали, вживали спиртні напої. ОСОБА_15 також вживав спиртні напої, часто відходив від них під час обіду, був сильно збудженим. Настрій у ОСОБА_15 був не дуже гарний. За ОСОБА_15 була закріплена зброя - кулемет ПКМ. Після обіду він пішов у бліндаж, а ОСОБА_18 залишився на вулиці. Через деякий час він почув чергу пострілів, звук з ПКМ, зрозумів, що щось трапилось. Він вибіг на вулицю і побачив, що ОСОБА_18 лежить на спині, вже не рухається, а наверх вибігає ОСОБА_15 . Він особисто не бачив як ОСОБА_15 здійснював постріли у потерпілого. Коли він прибіг на місце, там були тільки ОСОБА_15 і ОСОБА_18 Постріли він тільки чув. Він став оглядати ОСОБА_18 , який бліднів, хрипів і побачив отвори від куль, на ньому не було засобів індивідуального захисту. Він попросив ОСОБА_25 , який прибіг до них, принести бинти, щоб надати ОСОБА_18 медичну допомогу. Став оглядати ОСОБА_18 і побачив, що отворів від куль у нього три. Вони стали перевертати ОСОБА_18 , але той уже не дихав, не хрипів і не рухався. В той час ОСОБА_15 бігав то вниз, то вгору, переставляв закріплену за ним зброю, пересувався окремо і у нього був шок. Він у ОСОБА_15 нічого не питав, вся його увага була на ОСОБА_18 . Як він розуміє, очевидців вчинення кримінального правопорушення немає. Приїхали керівники і медичні працівники, які взяли у усих проби на алкоголь. Військовослужбовці побили ОСОБА_15 , оскільки він став висловлюватися на їх адресу нецензурною лайкою і щоб його заспокоїти, його побили. Хто саме бив ОСОБА_15 і куди били, він не знає. Вже побачив, коли ОСОБА_15 сидів на землі зв`язаний і у нього на обличчі була кров.

Свідок ОСОБА_19 пояснив, що з ОСОБА_15 він разом проходив військову службу, відносини службові. З потерпілим ОСОБА_18 знайомий з початку війни, були в одному відділенні. Між ОСОБА_15 та загиблим ОСОБА_18 були нормальні стосунки. Очевидцем вчинення кримінального правопорушення він не був. Що саме ОСОБА_15 стріляв у загиблого ОСОБА_18 він не бачив. В той день, вони перебували на позиціях біля ТЕЦ м. Миколаївка. В той день ніяких конфліктів не було. Вони всі вживали спиртні напої, а потім розійшлися по своїх бліндажах. Він вибіг на звук пострілу, це була черга пострілів, і побачив, що ОСОБА_18 лежить, а ОСОБА_20 надає йому медичну допомогу. Постріли були з ПКМ, який був закріплений за ОСОБА_15 . У них не було прийнято брати чужу зброю. ОСОБА_15 знаходився поряд з ОСОБА_18 , але безпосередньо допомогу не надавав. Він особисто не бачив, хто саме стріляв у загиблого, моменту пострілу він не бачив. Він зателефонував лікарю і побіг його зустрічати. Коли повернувся разом з лікарем, біля ОСОБА_18 вже був ОСОБА_23 . Хто саме помістив автомат ПКМ на те місце, де він його побачив, він не знає. Також не бачив, хто саме привів ПКМ у бойове положення. Які у ПКМ були набої, він не знає. Коли бачив ПКМ, то не звернув уваги у якому саме стані був у нього запобіжник. Коли він побачив загиблого, той лежав на землі, йому надавали допомогу, ОСОБА_18 хрипів і важко дихав. Коли саме ОСОБА_18 перестав подавати признаки життя, він не знає. Поки він бігав за лікарем, пройшло 5-8 хвилин. ОСОБА_15 в цей час був поряд з потерпілим і тим, хто надавав допомогу. Хто саме спричинив ОСОБА_15 в той день тілесні ушкодження, він не знає, в його присутності ОСОБА_15 ніхто не бив. Він також не бачив, щоб хто небудь забирав речі ОСОБА_15 . Не знає, хто після затримання ОСОБА_15 розраховувався в супермаркеті м. Краматорська його банківською картою. Чи був у них офіцер психолог він не знає. Також йому не відомо, чи працював з ОСОБА_15 психолог. У них ніхто не страждав психозами і нервовими зривами.

За клопотанням сторони обвинувачення на підтвердження наявності в діях ОСОБА_15 ознак вищевказаного кримінального правопорушення досліджені у судовому засіданні наступні письмові докази:

Із Витягу з Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 ( по стройовій частині) №171 від 26 червня 2022 року вбачається, що солдата ОСОБА_15 призначено на посаду- навідник 3 десантно штурмого взводу 5 десантно штурмової роти 2 десантно штурмового батальйону.

Із Витягу з Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 ( по стройовій частині) №148 від 25 лютого 2022 року вбачається, що солдата за призовом ОСОБА_18 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення і призначено на посаду- стрілець снайпер 1 десантно штурмого взводу 6 десантно штурмової роти 2 десантно штурмового батальйону.

Із Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно господарської діяльності) №1991 від 27 серпня 2022 року « Про призначення спеціального розслідування» вбачається, «Провести службове розслідування за фактом вбивства стрільця снайпера 6 десантно штурмової роти 2 десантно штурмового батальйону Військової частини НОМЕР_1 , солдата за призовом ОСОБА_18 ».

Із Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №1378 від 25 жовтня 2022 року «Про результати проведення спеціального розслідування» вбачається, « За порушення вимог статті 11,13,16 статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, що полягало у порушенні дисципліни та вживанні алкогольних напоїв, неналежна організація служби на ввіреному йому спостережному пості, що призвело до смерті солдата ОСОБА_18 навідника 65 десантно штурмової роти 2 десантно штурмового батальйону Військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_15 на підставі пункту «в» статті 48, керуючись статтею 53 Дисциплінарного статуту ЗСУ, притягнути до дисциплінарної відповідальності оголосити «Сувору догану».

Із Акта про настання смерті військовослужбовця солдата за призовом ОСОБА_18 вбачається, що 27 серпня 2022 року о 15 годині 50 хвилин відбулося вбивство в районі виконання бойового завдання в районі відповідальності 5 десантно штурмової роти, поблизу АДРЕСА_2 .

Із Акта проведення спеціального розслідування за фактом вбивства вбачається, що «Випадок вбивства стався «27» серпня 2022 року приблизно о 15 год 50 хвилин з солдатом за призовом ОСОБА_18 - стрільцем снайпером 6 десантно штурмової роти 2 десантно штурмового батальйону Військової частини НОМЕР_1 .На підставі зібраних матеріалів спеціального розслідування можна зробити висновок, що солдат ОСОБА_15 перебував старшим на визначеному спостережному посту, поблизу АДРЕСА_2 та у стані алкогольного сп`яніння скоїв вбивство солдата ОСОБА_18 . Даний випадок підлягає обліку і на нього складається Акт за формою НВ-3. Солдата ОСОБА_15 притягнути до дисциплінарної відповідальності за фактом відсутності належним чином організованої служби на ввіреному йому спостережному пості, що призвело до масового вживання алкогольних напоїв. У зв`язку з тим, що в діях солдата ОСОБА_15 вбачається ознаки скоєння кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України матеріали службового розслідування відправити до Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил для прийняття правового рішення за даним фактом».

Так, з Витягу з ЄРДР слідує, що кримінальне провадження № 0000816 було зареєстроване 27 серпня 2022 року за ознаками вчинення злочину передбаченого частиною 1 статті 115 КК України, що давало право з цього моменту проводити слідчі та процесуальні дії.

Із Протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27 серпня 2022 року вбачається, що ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано в порядку статті 208 КПК України 27 серпня 2022 року о 20 годині 45 хвилин. Під час обшуку затриманого ОСОБА_15 виявлено та вилучено камуфляжні штани, які поміщено до сейф пакету №INZ4012123, резинові капці, які поміщено до сейф пакету №INZ4012121.

Із Акта № 1074 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу від 27 серпня 2022 року вбачається, що: Результати огляду на стан сп`яніння: Проба позитивна -2,09%.

Із Протоколу огляду місця події від 27 серпня 2022 року вбачається, що оглянуто відкриту ділянку місцевості за координатами 48.881187, 37.764921 поблизу м. Миколаївка між водосховищем Слов`янської ТЕС та річкою Сіверський Донець на землі виявлено труп військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який лежав обличчям до низу, накритий ковдрами. Голова спрямована у бік окопу. В ході огляду трупа було виявлено кульові поранення, одне в область живота та одне дотичне по поверхні лівого стегна. В середині окопу на землі було виявлено один предмет схожий на гільзу, один предмет, схожий на патрон калібру 7,62 мм та кулемет «Калашникова» з маркуванням « НОМЕР_3 » з магазином до нього, який споряджений патронами калібру 7,62 мм у кількості 115 штук. Поряд з вказаним окопом на землі виявлено ще один предмет схожий на гільзу.

Із Висновку судової медичної експертизи №137 від 14 жовтня 2022 року вбачається, що «При експертизі трупу ОСОБА_18 знайдено: вогнепальні кульові наскрізні поранення правого стегна, живота з пошкодженням тонкого кишечнику ( наявність 1,5 літра рідкої крові та 400,0 гр згортків крові у черевній порожнині), 4-го поперекового хребця, гостре недокрів`я внутрішніх органів, набряк головного мозку та легенів, зернисто- вакуольна дистрофія печінки, паренхіматозна дистрофія нирок, вогнищевий ліпоматоз міокарду, чередування ділянок помірної гіпертрофії та атрофії кардіоміоцитов, слабкий інтерстиційний нефросклероз. Знайдені тілесні ушкодження утворилися при пострілах з вогнепальної ручної зброї і відносно живої особи мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення та знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Смерть ОСОБА_18 настала від отриманих вогнепальних поранень живота з пошкодженням кишечнику, правого стегна, ускладнених розвитком гострого недокрів`я внутрішніх органів».

Із Протоколу огляду місця події від 08 вересня 2022 року вбачається, що 08 вересня 2022 року в період часу з 15 годин 00 хвилин до 15 години 30 хвилин у Відділенні Краматорського відділення СМЕ, за адресою: АДРЕСА_3 , у приміщенні кабінету, був проведений огляд речей, які належать ОСОБА_18 , а саме: труси чорного кольору, на яких мається нашарування речовини бурого кольору, з боку яких мається діра розміром 5х4 см; шкарпетки сірого кольору; штани зеленого кольору, тактичні, на яких мається нашарування речовини бурого кольору, з боку яких мається діра розміром 15х5 см; футболка зеленого кольору, тактична, з нашаруванням речовини бурого кольору, на якій знизу, ближче до середини мається отвір розміром 3х2 см, на зворотній частині якої також наявна діра розміром 1х0,8 см.

Із Протоколу проведення слідчого експерименту від 10 вересня 2022 року вбачається, що при проведенні вказаної слідчої дії свідок ОСОБА_20 докладно розповів та показав відомі йому обставини вчинення кримінального правопорушення 27 серпня 2022 року військовослужбовцем ОСОБА_15 . Аналогічні пояснення свідок ОСОБА_20 надав при судовому розгляді справи.

У відповідності до вимог ст. 94 КПК України, колегія суддів вважає, що слідча дія Слідчий експеримент, проведений 10 вересня 2022 року з участю свідка ОСОБА_20 був проведений з додержанням вимог ст. 223, 240 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до обґрунтованого переконання, що Протокол слідчого експерименту від 10 вересня 2022 року у розумінні вимог ст. 86 КПК України є допустимим доказом, оскільки він отриманий у порядку, встановленому КПК України.

Як зафіксовано в Протоколі вищевказаної слідчої дії, ніяких зауважень і доповнень з боку учасників слідчої дії не надійшло.

Із Протоколу проведення слідчого експерименту від 10 вересня 2022 року вбачається, що при проведенні вказаної слідчої дії свідок ОСОБА_19 докладно розповів та показав відомі йому обставини вчинення кримінального правопорушення 27 серпня 2022 року військовослужбовцем ОСОБА_15 . Аналогічні пояснення свідок ОСОБА_19 надав при судовому розгляді справи.

У відповідності до вимог ст. 94 КПК України, колегія суддів вважає, що слідча дія Слідчий експеримент, проведений 10 вересня 2022 року з участю свідка ОСОБА_19 був проведений з додержанням вимог ст. 223, 240 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до обґрунтованого переконання, що Протокол слідчого експерименту від 10 вересня 2022 року у розумінні вимог ст. 86 КПК України є допустимим доказом, оскільки він отриманий у порядку, встановленому КПК України.

Як зафіксовано в Протоколі вищевказаної слідчої дії, ніяких зауважень і доповнень з боку учасників слідчої дії не надійшло.

Із Протоколу проведення слідчого експерименту від 25 жовтня 2022 року вбачається, що при проведенні вказаної слідчої дії свідок ОСОБА_21 докладно розповів та показав відомі йому обставини вчинення кримінального правопорушення 27 серпня 2022 року військовослужбовцем ОСОБА_15 . Аналогічні пояснення свідок ОСОБА_21 надав при судовому розгляді справи.

У відповідності до вимог ст. 94 КПК України, колегія суддів вважає, що слідча дія Слідчий експеримент, проведений 25 жовтня 2022 року з участю свідка ОСОБА_21 був проведений з додержанням вимог ст. 223, 240 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до обґрунтованого переконання, що Протокол слідчого експерименту від 10 вересня 2022 року у розумінні вимог ст. 86 КПК України є допустимим доказом, оскільки він отриманий у порядку, встановленому КПК України.

Як зафіксовано в Протоколі вищевказаної слідчої дії, ніяких зауважень і доповнень з боку учасників слідчої дії не надійшло.

Із Висновку судової медичної експертизи №24 від 13 грудня 2022 року вбачається, що «Механізм спричинення тілесних ушкоджень, знайдених при експертизі трупа ОСОБА_18 в наданих Протоколах проведення слідчий експериментів за участю свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 не вказаний».

Із Протоколу проведення слідчого експерименту від 16 грудня 2022 року вбачається, що при проведенні вказаної слідчої дії свідок ОСОБА_23 докладно розповів та показав відомі йому обставини вчинення кримінального правопорушення 27 серпня 2022 року військовослужбовцем ОСОБА_15 . Аналогічні пояснення свідок ОСОБА_23 надав при судовому розгляді справи.

У відповідності до вимог ст. 94 КПК України, колегія суддів вважає, що слідча дія Слідчий експеримент, проведений 10 вересня 2022 року з участю свідка ОСОБА_23 був проведений з додержанням вимог ст. 223, 240 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до обґрунтованого переконання, що Протокол слідчого експерименту від 16 грудня 2022 року у розумінні вимог ст. 86 КПК України є допустимим доказом, оскільки він отриманий у порядку, встановленому КПК України.

Як зафіксовано в Протоколі вищевказаної слідчої дії, ніяких зауважень і доповнень з боку учасників слідчої дії не надійшло.

Із Протоколу проведення слідчого експерименту від 03 січня 2023 року вбачається, що при проведенні вказаної слідчої дії свідок ОСОБА_24 докладно розповів та показав відомі йому обставини вчинення кримінального правопорушення 27 серпня 2022 року військовослужбовцем ОСОБА_15 . Аналогічні пояснення свідок ОСОБА_24 надав при судовому розгляді справи.

У відповідності до вимог ст. 94 КПК України, колегія суддів вважає, що слідча дія Слідчий експеримент, проведений 03 січня 2023 року з участю свідка ОСОБА_24 був проведений з додержанням вимог ст. 223, 240 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до обґрунтованого переконання, що Протокол слідчого експерименту від 03 січня 2023 року у розумінні вимог ст. 86 КПК України є допустимим доказом, оскільки він отриманий у порядку, встановленому КПК України.

Як зафіксовано в Протоколі вищевказаної слідчої дії, ніяких зауважень і доповнень з боку учасників слідчої дії не надійшло.

Суд приходить до висновку, що відомості, які зафіксовані у Протоколі слідчого експерименту фактично не суперечать показанням, наданим самим свідком ОСОБА_24 , як на досудовому слідстві так і в суді. Загалом інформація про розвиток подій, як у Протоколі слідчого експерименту, так і в показаннях учасників судового провадження не містять істотних суперечностей.

Із Протоколу отримання зразків для проведення експертизи від 27 серпня 2022 року вбачається, що на підставі Заяви ОСОБА_15 , 27 серпня 2022 року з 22 години 30 хвилин до 22 години 40 хвилин у приміщенні кабінету № 311 СВ ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області за адресою: АДРЕСА_4 було відібрано зразки змивів з правої та лівої долоней рук у підозрюваного ОСОБА_15 в присутності його захисника адвоката ОСОБА_27 .

Із Висновку судової експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу № СЕ-19/104-22/31647-ФХВР від 13 грудня 2022 року вбачається, що «На наданому на дослідження фрагменті марлі( згідно Постанови слідчого «… змивах на предмет порохових газів з правої руки ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) виявлено дифеніламін, який може входити до складу продуктів пострілу ( стабілізатор нітроцелюлоз них порохів). На наданому на дослідження фрагменті марлі ( згідно Постанови слідчого «… змивах на предмет порохових газів з лівої руки ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) виявлено дифеніламін, який може входити до складу продуктів пострілу ( стабілізатор нітроцелюлоз них порохів).

Із Протоколу огляду від 06 жовтня 2022 року вбачається, що в ході огляду предмету, зовні схожого на кулемет «Калашникова» з маркуванням «ФИ807», який обмотаний поліетиленовими пакетами та ліпкою стрічкою, а також мається бирка з пояснювальним написом та підписами учасників, зроблено три змиви на марлевий тампон, а саме: змив з рукоятки біля спускової скоби, змив зі спускової скоби, змив з верхньої рукоятки, які поміщено до паперового конверту, на який нанесено пояснювальний напис та підписи поставили учасники. Предмет, зовні схожий на кулемет «Калашникова» з маркуванням « НОМЕР_3 » після огляду разом з первинною упаковкою поміщено до синтетичного мішку та опечатано биркою.

Із Висновку судової експертизи зброї № СЕ-19/104-22/32062-БЛ від 17 листопада 2022 року вбачається, що «Предмет, зовні схожий на кулемет, вилучений 27 серпня 2022 року в ході Огляду місця події, є бойовою нарізною вогнепальною зброєю -7,62-мм кулеметом Калашникова ПК, виробництва Ковровського механічного заводу, заводський номер кулемета «ФИ 807», рік виготовлення 1968.

Вищевказаний 7,62-мм кулемет Калашникова ПК № ФИ 807, 1968 року випуску придатний до стрільби.

Предмети в кількості сто п`ятнадцять штук, які знаходились в магазині ( патронній коробці) та зовні схожі на набої, вилучені 27 серпня 2022 року в ході Огляду місця події є бойовими припасами до бойової нарізної вогнепальної зброї -7,62 мм гвинтівковими патронами з бронебійно запальними кулями. Дані патрони призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї з 7,62 мм гвинтівок зразку 1891/30 року, 7-62 мм гвинтівок СВТ, СВД, 7,62-мм кулеметів ДП, ПК,ПКМ та ін.

Вищевказані 7,62мм гвинтівкові патрони придатні до стрільби.

Два предмети, які ззовні схожі на гільзи, вилучені 27 серпня 2022 року в ході Огляду місця події, є частинами бойових припасів стріляними гільзами від 7,62-мм гвинтівкових патронів.

Вищевказані дві гільзи від 7,62-мм гвинтівкових патронів були стріляні з наданого на дослідження 7,62-мм кулемета Калашникова ПК № «ФИ 807», 1968 року випуску.

Один предмет, зовні схожий на набій, вилучений 27 серпня 2022 року в ході Огляду місця події є бойовим припасом до бойової нарізної вогнепальної зброї -7,62-мм гвинтівковим патроном з бронебійно запальною кулею. Даний патрон призначений для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї з 7,62-мм гвинтівок зразку 1891/30 року, 7-62-мм гвинтівок СВТ, СВД, 7,62 мм кулеметів ДП,ПК,ПКМ та ін.

Вищевказаний 7-62-мм гвинтівковий патрон придатний до стрільби.»

Із Протоколу отримання зразків для проведення експертизи від 18 жовтня 2022 року вбачається, що на підставі Постанови прокурора та Заяви ОСОБА_15 , 18 жовтня 2022 року з 17 години 40 хвилин до 17 години 50 хвилин у приміщенні санітарної кімнати гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_3 , з місцем дислокації АДРЕСА_5 було відібрано біологічні зразки крові у підозрюваного ОСОБА_15 в присутності його захисника адвоката ОСОБА_16 .

Із Висновку судової молекулярно генетичної експертизи № СЕ-19/121-22/14873-БД від 18 січня 2023 року вбачається, що «Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка крові підозрюваного ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( об`єкт №1.1.) ( таблиця 1.1., додаток 1).

На наданих на дослідження змивах з верхньої ручки ( об`єкти №№ 2.1-2.3), зі спускового гачка ( об`єкти №№ 3.1. -3.3) та зі спускової скоби ( об`єкт №4.1) виявлено клітини з ядрами.

Встановлено генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на змиві зі спускової скоби ( об`єкт № 4.1), які є змішаними, містять генетичні ознаки більш, ніж двох осіб, та є непридатними для ідентифікації.

Встановити генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на змивах з верхньої ручки ( об`єкти №№ 2.1-2.3) та зі спускового гачка ( об`єкти №№ 3.1 -3.3) не представляється за можливе у зв`язку з надзвичайно низьким вмістом ( або відсутністю) ДНК у даних об`єктах.

У зв`язку з тим, що генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на змивах з верхньої ручки ( об`єкти №№ 2.1-2.3) та зі спускового гачка ( об`єкти №№ 3.1-3.3) не встановлено, а генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на змиві зі спускової скоби ( об`єкт №4.1), є непридатними для ідентифікації, надати відповідь на запитання : «Чи зберігаються встановлені генетичні ознаки ( ДНК профіль) на змивах, зроблених з предмета, зовні схожого на кулемет з маркуванням «ФИ807) з генетичними ознаками (ДНК-профілем) особи, зразок якої надано на дослідження, а саме зразком крові ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?» не представляється за можливе.

Із Висновку судової медично криміналістичної експертизи № 1225-МК від 19 грудня 2022 року вбачається, що « На представленому одязі виявлені наступні пошкодження: - пошкодження № 1»а» на передній поверхні фуфайки ( футболки), №2»а» на передній поверхні штанів, №3»а» на передній поверхні трусів, що є вхідними отворами та заподіяні при двох пострілах із вогнепальної ручної зброї ( пристрою), компактними (поодинокими) снарядами ( кулями), до складу якого входили з`єднання свинці та міді ( що є характерним для оболонкових куль); що володіли високою кінетичною енергією і пробивною дією. Постріли відбулися з близької дистанції ( у межах дії додаткових факторів пострілу). Навколо країв пошкоджень №1»а» та №2»а» наявні сліди металізації у вигляді з`єднань свинцю та міді. Навколо країв пошкодження №2»а» наявні сліди металізації у вигляді з`єднань міді; - пошкодження № 1»б»,»в» на задній поверхні фуфайки ( футболки), № 2»г» на задній поверхні штанів, №3»б» на задній поверхні трусів, що є вихідними отворами та заподіяні при двох пострілах із вогнепальної ручної зброї ( пристрою), компактними ( поодинокими) снарядами ( кулями), що володіли високою кінетичною енергією і пробивною дією. Навколо країв вихідних пошкоджень сліди металізації не виявлені; - пошкодження №2 «б», «в» прорізної кишені штанів розташовані на одній умовній лінії, між пошкодженнями №2»а» та №2»г», що дає змогу встановити, що усі пошкодження є частинами одного каналу і заподіяні при пострілі з ручної вогнепальної зброї ( пристрою), компактним ( поодиноким) снарядом ( кулею), який мав високу кінетичну енергію та пробивну дію;- Пошкодження АДРЕСА_6 ,б заподіяні при двох пострілах із вогнепальної ручної зброї ( пристрою), компактними ( поодинокими) снарядами ( кулями), що володіли кінетичною енергією і пробивною дією. Встановлення типу вогнепальної зброї не входить до компетенції судово медичного експерта».

Судом досліджені характеризуючи данні обвинуваченого ОСОБА_15 .

Згідно Довідки Психоневрологічного відділення КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» № 7544-22 від 22 грудня 2022 року ОСОБА_15 , 2001 року народження на диспансерному обліку не перебуває, за медичною допомогою не звертався.

Згідно Довідки КНП « Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» Кіровоградської обласної ради №2793 від 16 листопада 2022 року вбачається, що ОСОБА_15 , 2001 року народження за допомогою не звертався, лікарем не оглядався.

Із Службової характеристики від 09 жовтня 2022 року вбачається, що ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навідник 3 десантно штурмового взводу 5 десантно штурмової роти 2 десантно штурмового батальйону Військової частини НОМЕР_1 характеризується негативно.

Із Висновку судової психіатричної експертизи №22 від 12 січня 2023 року вбачається, що « ОСОБА_15 на хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в теперішній час емоційно нестійкий розлад особистості.

Іспитований у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, міг усвідомлювати свої дії ( бездіяльність) і керувати ними.

Іспитований у теперішній час також може усвідомлювати свої дії ( бездіяльність) і керувати ними

Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує».

Аналізуючи позицію обвинуваченого в судовому засіданні, який не заперечував, що всі отримані потерпілим тілесні ушкодження настали від його протиправних дій, спів ставляючи її з обвинуваченням, що пред`явлене ОСОБА_15 , а також іншими доказами, зокрема показаннями свідків обвинувачення, дослідженими судом документами та висновками експертів, які повністю викривають обвинуваченого у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, колегія суддів робить висновок про те, що наведені судом докази мають характер логічних, послідовних, та об`єктивних.

Зазначені докази винності обвинуваченого ОСОБА_15 у вчиненні умисного вбивства є такими, що доповнюють одне одного, є належними, допустимими та достатніми, оскільки у відповідності до ст.ст. 84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані в порядку, передбаченому Конституцією та КПК України.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів, колегія суддів враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані ним докази ( параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09 червня 1998 року, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя ( статті 5,8 Конвенції) тощо.

Колегією суддів також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року; «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року «… що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що досліджені в судовому засіданні докази логічні, послідовні, не містять протиріч, переконливі як кожен окремо, так і їх сукупність у взаємозв`язку.

Жоден із них не спростований, містить інформацію щодо предмету доказування, схожих неоспорюваних чітких і узгоджених між собою презумпцій факту.

Судом не встановлено таких обставин, які ставили б під сумнів показання допитаних в судовому засіданні свідків, так само не надано суду доказів, що їх спростовують. Репутація цих осіб не дискредитована, довіра до їх показань не підірвана, мотивів можливої нечесності як приводу для обмовляння обвинуваченого захистом не доведено.

В судовому засіданні обвинувачений, його захисник скористалися правом допитати свідків, що відповідає вимогам п.1, підп. «d»п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, із забезпеченням їм можливості надати аргументи на спростування їх показань, однак жодних об`єктивних даних для того, щоб ставити їх під сумнів, колегія суддів не встановила.

Показання вищевказаних свідків повністю узгоджується зі змістом інших доказів, якими є протоколи слідчих дій, висновки експертиз, речові докази.

За таких обставин, колегія суддів приймає до уваги при ухваленні вироку показання свідків, речові докази, як докази винуватості ОСОБА_15 .

При їх оцінці колегія суддів дійшла до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_15 у вчиненні інкримінованого йому злочину, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом»,який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст.17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні у справі «Коробов проти України».

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 01 листопада 1996 року "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Вирішуючи питання щодо надання юридичної оцінки діям ОСОБА_15 ,колегія суддів виходить з того, що згідно ст.115 КК України умисне вбивство з об`єктивної сторони характеризується діянням у вигляді посягання на життя іншої людини, наслідком у вигляді смерті людини та причинним зв`язком між вказаними діянням та наслідком, а з суб`єктивної сторони умисною формою вини, коли винний усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажає або свідомо припускає її настання.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.22 Постанови №2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного.

Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного. Якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має.

При цьому у п. 20 даної Постанови зазначено, що умисне вбивство без кваліфікуючих ознак, передбачених ч. 2 ст. 115 КК України, а також без ознак, передбачених статтями 116-118 КК України, зокрема в обопільній сварці чи бійці або з помсти, ревнощів, інших мотивів, викликаних особистими стосунками винного з потерпілим, підлягає кваліфікації за ч. 1 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні з показань свідків встановлено та стороною захисту не спростовано, що 27 серпня 2022 року у взаємовідносинах між ОСОБА_15 та ОСОБА_18 мав місце конфлікт, який в подальшому ймовірно й обумовив мотиви переслідування та подальшого нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому.

Колегія суддів звертає увагу, що власне і сам обвинувачений визнав, що передумовою нанесення тілесних ушкоджень стала конфліктна ситуації з потерпілим.

Так, обвинувачений ОСОБА_15 вчинив діяння, яке спрямовано на порушення права особи на життя, тому воно заборонене кримінальним законом. Обвинувачений на ґрунті неприязних відносин умисно позбавив ОСОБА_18 життя. Викладене свідчить про наявність в діях ОСОБА_15 ознак протиправності.

Отже,дії обвинуваченого та наслідок у виді смерті ОСОБА_18 знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку. Встановлені фактичні обставини кримінального провадження, а саме умови, за яких виник конфлікт, обстановка, в якій він відбувався, стан алкогольного сп`яніння, в якому знаходився обвинувачений, подальші дії обвинуваченого, які були спрямовані на продовження обопільного конфлікту, послідовність дій обвинуваченого, характер, спосіб, кількість та локалізація поранень, механізм їх спричинення постріли з кулемета, а також його поведінка до, під час та після вчинення інкримінованого злочину, свідчать про направленість умислу ОСОБА_15 , саме на заподіяння смерті ОСОБА_18 і збігаються з ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК. Обвинувачений в даному випадку діяв з прямим умислом, направленим на позбавлення життя потерпілого, та вчинив для цього усі необхідні дії, які були для нього завідомо такими, що потягнуть смерть.

Вбивство, яке було наслідком дії особи, котра хоча й не ставила собі за мету позбавлення життя, але байдуже ставилася до такого наслідку, можливість якого вона свідомо допускала, також кваліфікується як умисне вбивство.

Враховуючи Висновок судової медичної експертизи №137 від 14 жовтня 2022 року характер і локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого, активний характер дій обвинуваченого щодо цілеспрямованого пошуку знаряддя вбивства, параметри знаряддя злочину, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки та причини припинення злочинних дій, в своїй сукупності свідчать лише про наявність прямого умислу на вбивство, тобто обвинувачений усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав наслідки у виді смерті та бажав їх настання.

Заперечення обвинуваченим спричинення потерпілому ОСОБА_18 тілесних ушкоджень з метою заподіяння смерті спростовує сукупність встановлених в судовому засіданні обставин вчиненого діяння. Зокрема, із врахуванням способу вчинення постріли з кулемета в потерпілого ОСОБА_18 , характеру та локалізації, взаємовідносин обвинуваченого та потерпілого колегія суддів констатує, що настання смерті охоплювалося умислом обвинуваченого на позбавлення життя потерпілого, який усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав його суспільно небезпечні наслідки.

На думку колегії суддів, обвинувачений, вказуючи, що не мав умислу вчиняти злочин умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, намагається уникнути кримінальної відповідальності за фактично вчинені дії. ОСОБА_15 усвідомлює, що цей злочин є особливо тяжкий і, відповідно, передбачає суворе покарання.

Показання обвинуваченого спростовуються проаналізованими та перевіреними доказами, які вказані у вироку вище.

Відповідно до закону (ст.ст.24, 115 КК України) для обвинувачення в умисному вбивстві необхідно встановити, що винна особа, вчиняючи протиправні дії, передбачала настання смерті потерпілого і внаслідок цих дій бажала чи свідомо припускала настання такого наслідку.

ОСОБА_15 та його захисником не надано доказів, які б спростовували умисел обвинуваченого на умисне вбивство ОСОБА_18 .

Відсутні й докази того, що вбивство вчинила інша особа.

Колегія суддів критично сприймає твердження обвинуваченого про відсутність умислу через те, що він не планував вбивство, оскільки момент виникнення умислу не обов`язково повинен передувати початку певних дій особи, умисел може виникнути в особи вже під час бійки, коли вона починає наносити удари відповідної сили і кількості по життєво важливим органам, і не зупиняється поки потерпілий не отримає ушкодження, небезпечні для життя.

Також колегія суддів критично ставиться до показів обвинуваченого в частині того, що він не бажав настання смерті ОСОБА_18 , розцінює такі покази як спосіб захисту обвинуваченого, оскільки його дії свідчать про наявність умислу саме на позбавлення життя ОСОБА_18 , а саме, ціле направленні постріли в ОСОБА_18 з кулемета, що свідчить про те, що обвинувачений усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав його суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання; це підтверджується і його поведінкою після здійснення пострілів, так як він не намагався надати потерпілому допомогу, викликати інших військовослужбовців, хоча розумів, що надати допомогу при тих обставинах потерпілому нікому.

Фактичні обставини кримінального правопорушення встановлені під час досудового розслідування знайшли своє підтвердження дослідженими під час судового розгляду належними і допустимими доказами, які, за оцінкою колегії суддів , не викликають сумніву щодо дійсного наміру обвинуваченого та спрямованість умислу обвинуваченого саме на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілому.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_15 щодо відсутності в його діях умислу, направленого на умисне вбивство ОСОБА_18 , колегія суддів вважає - безпідставними, такими, що не відповідають фактичним обставинам подій, які мали місце в дійсності.

Описані ушкодження утворилися від вогнепальної зброї. Ушкоджень, характерних для боротьби чи самооборони у потерпілого не встановлено. Самоспричинення описаних тілесних ушкоджень виключається.

Такий характер умисних дій обвинуваченого відносно потерпілого ОСОБА_18 , послідовність і інтенсивність їх вчинення за конкретних обставин, на висновок колегії суддів , поза сумнівом свідчить, що ОСОБА_15 за конкретних обставин подій усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки - умисне протиправне позбавлення життя іншої людини і бажав настання таких наслідків - смерть ОСОБА_18 .

Доводи обвинуваченого, щодо неправильності кваліфікації його дій за пред`явленим обвинуваченням по факту смерті ОСОБА_18 , їх невідповідності фактичним обставинам подій, в тому числі і щодо характеру і направленості його умислу, колегія суддів вважає - безпідставними, такими, що не відповідають фактичним обставинам подій, які мали місце в дійсності.

А відтак судом встановлено, що смерть ОСОБА_18 перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку із діями обвинуваченого ОСОБА_15 пострілами з кулемета в потерпілого, що і стало причиною смерті.

Мотив дій обвинуваченого ОСОБА_15 встановлений колегією суддів, як раптово виниклі неприязні відносини з потерпілим ОСОБА_18 , що сам обвинувачений не заперечував у судовому засіданні.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_15 , вірно кваліфіковано за ст. 115 ч. 1 КК України, вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Таку кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_15 , колегія суддів вважає правильною.

Судовий розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого обвинувачення. Зміни обвинувачення та визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, а підстав для цього не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

У відповідності до вимог статті 50 КК України « Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.»

Цілі покарання запобігання і попередження вважаються характеристиками кримінально-правових санкцій (рішення ЄСПЛ «Езех і Коннорс проти Сполученого Королівства».

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у ст.10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При визначенні міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризуючих його обставин, віднесення кримінального правопорушення законодавством до особливо тяжких злочинів, характер, ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого.

Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

п.п.2,3 «при призначенні покарання, суди повинні всебічно враховувати фактичні обставини кримінального провадження у їх сукупності та визначати тяжкість конкретних злочинів враховуючи їх індивідуальний ступінь. Визначаючи ступінь тяжкості злочину судам необхідно виходити з особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб, кількість епізодів злочинної діяльності, характер та ступінь наслідків. Отже, ступінь тяжкості злочину визначається характером того діяння, яке було вчинено у конкретному випадку. На неї впливають різні об`єктивні та суб`єктивні обставини, зокрема цінність тих суспільних відносин на які посягає винний, тяжкість наслідків (характер посягання), спосіб посягання форма й ступінь вини наявність або відсутність кваліфікуючих ознак.»

Суд, призначаючи ОСОБА_15 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_15 відповідно до п.1 частини 1 ст. 66 КК України, суд визнає ту обставину, що ОСОБА_15 щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Щирим каяття вважається тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалась ( Ухвала колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 16 жовтня 2007 року).

Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. (Постанова Верховного Суду від 30 жовтня 2018 року у справі № 559/1037/16-к (провадження № 51-3612км18).

Розкаяння передбачає, крім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен бути підтверджений матеріалами кримінального провадження.

Активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, надання допомоги в їх затриманні, видачі знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом. Тому, беззаперечно, воно має бути активним, тобто певним чином ініціативним. ( Постанова Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 07 жовтня 2020 року, справа № 347/1360/17)

В судовому засіданні ОСОБА_15 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 частина 1 КК України, докладно розповів про відомі йому події вчинення кримінального правопорушення. Критично поставився до вчиненого та пояснив, що дійсно засуджує свій вчинок, визнає його антигромадський характер і готовий нести відповідальність.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_15 , відповідно до п. 13 частини 1 статті 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_15 є осудним, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, задовільно характеризується за місцем мешкання, на обліку у психіатричних та наркологічних лікувальних закладах не перебуває.

Вказані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення його особистості та відношення до скоєного ним.

Згідно з вимогами КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 12 червня 2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання , призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Наведені обставини у своїй сукупності, свідчать про те, що виправити обвинуваченого ОСОБА_15 та запобігти його злочинній діяльності не можливо без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що обвинувачений має бути засудженим за частиною 1 статті 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі, однак, в мінімальних межах санкції інкримініруємої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Статтею 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Суд зауважує, що частина 1 статті 69 КК України надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК України; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.

При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК України та тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини, як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим.

Аналогічну позицію виклав Верховний Суд у Постанові від 03 лютого 2021 року у справі № 629/2739/18, провадження № 51-3479 км 20.

Згідно ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

27 серпня 2022 року ОСОБА_15 було затримано на підставі статті 208 КПК України і на підставі Ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 серпня 2022 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого неодноразово продовжувалася. Судом встановлено, що ризики передбачені статтею 177 КПК України на даний час не відпали, враховуючи, що особа засуджується до реального покарання у виді позбавленні волі, з метою запобігти ризикам ухилитись від суду та відбування покарання, суд приходить до висновку, що до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_15 слід залишити без змін, оскільки існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню шляхом ухилення від виконання судового рішення.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 118 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України «Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

У відповідності з вимогами ч.2 ст. 124, п.2 ч.4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, рішення про відшкодування процесуальних витрат у разі визнання особи винуватою зазначається у резолютивній частині вироку.

Згідно Довідки Дніпропетровського науково-дослідного експертно криміналістичного центру МВС України витрати на проведення судової експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу за Висновком № СЕ-19/104-22/31647-ФХВР від 13 грудня 2022 року, проведеної в кримінальному провадженні № 0000816, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 серпня 2022 року складають 1510 грн 24 коп.

Згідно Довідки Дніпропетровського науково-дослідного експертно криміналістичного центру МВС України витрати на проведення судової експертизи зброї за Висновком № СЕ-19/104-22/32062-БЛ від 17 листопада 2022 року, проведеної в кримінальному провадженні № 0000816, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 серпня 2022 року складають 3020 грн 48 коп.

Згідно Довідки Дніпропетровського науково-дослідного експертно криміналістичного центру МВС України витрати на проведення судової молекулярно генетичної експертизи за Висновком № СЕ-19/121-22/14873-БД від 18 січня 2023 року, проведеної в кримінальному провадженні № 0000816, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 серпня 2022 року складають 7613 грн 89 коп.

У відповідності до вимог частини 4 статті 174 КПК України «Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові».

У відповідності до положення ч.4 ст.174 КПК України та для можливості вирішення питання по речовим доказам, скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді.

Скасувати арешт майна, накладений Ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31 серпня 2022 року на: предмет, схожий на кулемет «Калашникова» з маркуванням «ФИ 807», один магазин до кулемету, 115 ( сто п`ятнадцять) набоїв калібру 7,62 мм, які знаходились в магазині, дві гільзи, один патрон калібру 7,62 мм, штани камуфльовані, які було вилучено у ОСОБА_15 27 серпня 2022 року під час затримання в порядку статті 208 КПК України, чотири змиви з рук, які зберігаються у Камері схову при ВП№4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області за Квитанцією №554.

Скасувати арешт майна, накладений Ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 вересня 2022 року на: труси чорного кольору, на яких мається нашарування речовини бурого кольору, з боку яких мається діра розміром 5х4 см; шкарпетки сірого кольору; штани зеленого кольору, тактичні, на яких мається нашарування речовини бурого кольору, з боку яких мається діра розміром 15х5 см; футболка зеленого кольору, тактична, з нашаруванням речовини бурого кольору, на якій знизу, ближче до середини мається отвір розміром 3х2 см, на зворотній частині якої також наявна діра розміром 1х0,8 см.,які зберігаються у Камері схову при ВП№4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 373, 374 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Визнати ОСОБА_17 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 115 частина 1 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у виді позбавлення волі на строк вісім років з ізоляцією засудженого та поміщенням його до кримінально виконавчої установи закритого типу.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_28 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України, в редакції, чинній на теперішній час, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_28 у строк відбуття призначеного покарання строк тримання під вартою під час досудового слідства та судового розгляду кримінального провадження з 27 серпня 2022 року до дня набрання вироком законної сили включно із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_28 до набрання вироком чинності, залишити без змін «тримання під вартою» із триманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 у Збройних Силах України у АДРЕСА_5 .

Стягнути з ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград Кіровоградської області, РНОКПП: невідомий, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави на проведення судової експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу

по кримінальному провадженню № 0000816, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 серпня 2022 року Висновок експерта № СЕ-19/104-22/31647-ФХВР від 13 грудня 2022 року у розмірі 1510 гривень 24 копійки ( одна тисяча п`ятсот десять грн. 24 коп).

Стягнути з ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград Кіровоградської області, РНОКПП: невідомий, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави на проведення судової експертизи зброї по кримінальному провадженню № 0000816, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 серпня 2022 року Висновок експерта № СЕ-19/104-22/32062- БЛ від 17 листопада 2022 року у розмірі 3020 гривень 48 копійок ( три тисячі двадцять грн. 48 коп).

Стягнути з ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград Кіровоградської області, РНОКПП: невідомий, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави на проведення судової молекулярно - генетичної експертизи по кримінальному провадженню № 0000816, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 серпня 2022 року Висновок експерта № СЕ-19/121-22/14873- БД від 18 січня 2022 року у розмірі 7613 гривень 89 копійок ( сім тисяч шістсот тринадцять грн. 89 коп).

Скасувати арешт майна, накладений Ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31 серпня 2022 року на: предмет, схожий на кулемет «Калашникова» з маркуванням «ФИ 807», один магазин до кулемету, 115 ( сто п`ятнадцять) набоїв калібру 7,62 мм, які знаходились в магазині, дві гільзи, один патрон калібру 7,62 мм, штани камуфльовані, які було вилучено у ОСОБА_15 27 серпня 2022 року під час затримання в порядку статті 208 КПК України, чотири змиви з рук, які зберігаються у Камері схову при ВП№4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області за Квитанцією №554.

Скасувати арешт майна, накладений Ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 вересня 2022 року на: труси чорного кольору, на яких мається нашарування речовини бурого кольору, з боку яких мається діра розміром 5х4 см; шкарпетки сірого кольору; штани зеленого кольору, тактичні, на яких мається нашарування речовини бурого кольору, з боку яких мається діра розміром 15х5 см; футболка зеленого кольору, тактична, з нашаруванням речовини бурого кольору, на якій знизу, ближче до середини мається отвір розміром 3х2 см, на зворотній частині якої також наявна діра розміром 1х0,8 см.,які зберігаються у Камері схову при ВП№4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області.

Речові докази по справі: предмет, схожий на кулемет «Калашникова» з маркуванням «ФИ 807», один магазин до кулемету, 115 ( сто п`ятнадцять) набоїв калібру 7,62 мм, які знаходились в магазині, дві гільзи, один патрон калібру 7,62 мм, які залучено до матеріалів кримінального провадження № 0000816, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 серпня 2022 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 27 серпня 2022 року ( Постанови слідчого від 06 жовтня 2022 року, Постанови слідчого від 25 листопада 2022 року), що зберігаються у Камері схову при ВП№4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України повернути власнику Військовій частині НОМЕР_1 .

Речові докази по справі: штани камуфльовані, які було вилучено у ОСОБА_15 27 серпня 2022 року під час затримання в порядку статті 208 КПК України, чотири змиви з рук, які залучено до матеріалів кримінального провадження № 0000816, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 серпня 2022 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 27 серпня 2022 року ( Постанови слідчого від 04 січня 2023 року), що зберігаються у Камері схову при ВП№4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області за Квитанцією №554 - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України знищити.

Речові докази по справі: труси чорного кольору, на яких мається нашарування речовини бурого кольору, з боку яких мається діра розміром 5х4 см; шкарпетки сірого кольору; штани зеленого кольору, тактичні, на яких мається нашарування речовини бурого кольору, з боку яких мається діра розміром 15х5 см; футболка зеленого кольору, тактична, з нашаруванням речовини бурого кольору, на якій знизу, ближче до середини мається отвір розміром 3х2 см, на зворотній частині якої також наявна діра розміром 1х0,8 см., які залучено до матеріалів кримінального провадження № 0000816, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 серпня 2022 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 08 вересня 2022 року, що зберігаються у Камері схову при ВП№4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області за Квитанцією №482 - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України знищити.

Речові докази по справі: два паперових конверта, які надійшли після проведення судової молекулярно генетичної експертизи, на яких мається пояснювальний напис та підпис експерта, які залучено до матеріалів кримінального провадження № 0000816, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 серпня 2022 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 07 лютого 2023 року, що зберігаються у Камері схову при ВП№4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області за Квитанцією №576 - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України знищити.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_15 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Вирок постановлено, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3