Провадження № 11-кп/824/332/2024 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 22 червня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

23.11.2009 вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 290, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на 2 роки;

23.04.2010 вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

17.07.2017 вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на 1 рік;

28.08.2017 вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень, який замінено на ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.02.2018 на 50 годин громадських робіт;

07.06.2018 вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст.ст. 70,71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 05.06.2020 по відбуттю покарання, -

засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покладено обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вироком вирішено питання щодо речових доказів, арешту майна та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, ОСОБА_7 25.05.2023, в денний час, знаходячись неподалік від буд. № 7-А по вул. Гната Юри у м. Києві , зустрівся з невстановленою дізнанням особою, в якої шляхом купівлі за 350 гривень, незаконно придбав блістер «Метадон-ЗН» з таблетками кількості 10 шт., схожими на наркотичний засіб, дві з яких вжив, після чого решту таблеток в кількості 8 шт, які залишились в блістері, залишив на зберігання при собі, без мети збуту, вирішивши слідувати у власних справах.

Коли ОСОБА_7 , приблизно о 17.30 годин, 25.05.2023, знаходився біля буд. № 1-В по вул. Якуба Колоса у м. Києві , він був викритий працівниками поліції, яким добровільно видав для подальшого вилучення блістер з таблетками в кількості 8 шт., загальною масою 4,022 г, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,177 г.

Метадон (фенадон), згідно Списку № 1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» Таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовині прекурсорів», затверджено Кабінетом Міністрів України від 06.05.20 00 №770, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Згідно наказу Міністерства охорони здоров`я від 02.08.2000 № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» розміром наркотичного засобом, обіг якого обмежено, - метадону (фенадону), за який передбачена кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 309 КК України, є маса від 0,02 г до 1,6 г.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок в частині призначеного покарання у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді 1 року обмеження волі.

В обґрунтування апеляційної скарги, не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення, вважає що вирок підлягає скасуванню в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 75 КК України. Зазначає, що судом не належним чином враховано особу обвинуваченого, який раніше 5 разів притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних кримінальних правопорушень та відбував реальне покарання у виді позбавлення волі, що свідчить про свідоме бажання обвинуваченого вести злочинний спосіб життя, оскільки останній маючи певний життєвий досвід на шлях виправлення не став, належний висновків для себе не зробив.

Також вважає, що судом безпідставно визнано обставиною, що пом`якшує покарання - щире каяття, оскільки матеріали справи не містять відомостей критичної оцінки своїх дій обвинуваченим та інших даних, що б підтверджували наявність такої обставини як щире каяття, при цьому визнання вини слід розцінювати як намагання уникнути справедливого покарання за вчинене.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 309 КК України та призначене судом покарання у виді обмеження волі сторонами у апеляційному порядку не оскаржується та в силу вимог ч. 1 ст. 394 КПК України не є предметом розгляду суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Як випливає із змісту вироку суд при звільненні ОСОБА_7 від відбування покарання в порядку ст.75 КК України врахував , що ним вчинений кримінальний проступок , його щире каяття у вчиненому, відсутність обставин, що обтяжують покарання, ту обставину, що він раніше судимий, та дійшов висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, але в умовах контролю за його поведінкою з боку органу пробації.

Зазначений висновок ґрунтується на матеріалах кримінального провадження і колегія суддів з ним погоджується, вважаючи, що звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням відповідає принципам законності та верховенства права.

Так, при звільненні ОСОБА_7 від відбування покарання в порядку ст.75 КК України, суд врахував вчинення ним кримінального проступку, який не містить ознак особливої небезпеки для суспільства, його щире каяття.

Доводи апеляційної скарги прокурора на неправомірне визнання судом обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , його щирого каяття, є безпідставними.

Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім.

Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою провину, свідомо та неухильно притримувався загальноприйнятих норм і правил поведінки, встановлених у суспільстві, а тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав щире каяття, як і зазначено в обвинувальному акті, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 .

Та обставина, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не є перешкодою для застосування щодо нього інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням за вчинення кримінального проступку, що полягає у незаконному придбанні і зберіганні психотропної речовини без мети збуту, який вчинений через майже три роки після відбування реального покарання за попереднім вироком .

Інших доводів, які б могли поставити під сумнів правильність застосування до ОСОБА_7 судом інституту звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, в апеляційній скарзі прокурора не зазначено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин вирок є законним.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 22 червня 2023 року щодо ОСОБА_7 - без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк з дня отримання її копії.

Суддя: Суддя: Суддя: