Провадження № 11-сс/4808/254/24
Категорія ст.303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

скаржника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 червня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 червня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР, зобов`язання вчинити дії.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 червня 2024 року та постановити нову ухвалу, якою його скаргу задоволити, зобов`язати відповідних службових осіб Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області виконати вимоги ст. 214 КПК України, визначити слідчого, який здійснюватиме досудове розслідування та внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 384 КК України.

Вважає, що ухвалу постановлено з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи та порушенням норми процесуального права.

Зокрема зазначає про те, що він є власником житлового будинку та земельної ділянки, які знаходяться в АДРЕСА_1 . Сусіднім до його домоволодіння є домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить на праві власності ОСОБА_8 . Між ним та ОСОБА_8 існують тривалі цивільні спори, які розглядаються Галицьким та Тисменицьким районними судами, Івано-Франківським міським судом. В судовому засіданні Тисменицького районного суду 22 березня 2023 року об 11 год. 43 хв., попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, свідок ОСОБА_9 у справі №352/424/22 надав суду неправдиві свідчення, чим вчинив злочин, передбачений ст. 384 КК України. Свідчення свідка зафіксовані аудіо- та відеозаписі судового засідання, та долучені до матеріалів справи. Цього ж дня у справі був допитаний свідок ОСОБА_10 , який надав суду свідчення про те, що вікна у будинку по АДРЕСА_1 , «закладені цеглою». Свідок ОСОБА_9 надав суду свідчення, що «всі вікна в будинку по АДРЕСА_1 , замуровані», на уточнююче запитання судді ОСОБА_11 «чи вікна закладені цеглою, чи замуровані?», ОСОБА_9 повідомив, отвори віконні всі замуровані». Таким чином, свідчення свідка ОСОБА_9 прямо суперечать свідченням свідка ОСОБА_10 , Також свідок дав покази, що « ОСОБА_7 сам у себе взяв шутер та підсипав ним дорогу, а потім написав заяву, що у нього вкрали шутер з подвір`я», що не відповідає дійсності.

16 червня 2024 року він звернувся до Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, а саме про введення в оману суду свідком у цивільній справі №352/424/22 ОСОБА_9 , про що просив внести відповідні відомості до ЄРДР за ст. 384 КК України. Однак відомості не були внесені, а тому він звернувся до Івано-Франківського міського суду зі скаргою на бездіяльність відповідних посадових осіб Івано-Франківського РУП ГУНП.

Не погоджується з висновками слідчого судді про те, що внесення до ЄРДР відомостей за ст. 384 КК України можливе лише при існуванні постанови слідчого та/або прокурора та вироку, рішення або ухвали суду, які містять вказівку на завідому неправдивість показань потерпілого чи свідка.

Прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду, про поважні причини неприбуття не повідомив, заяв про розгляд провадження за його участю та про відкладення розгляду до суду апеляційної інстанції не надходило.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України колегія суддів вважає можливим проведення судового розгляду за відсутності прокурора.

Заслухавши доповідь судді, апелянта, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами перевірки законності і обґрунтованості рішень, дій чи бездіяльності слідчого має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Слідчий суддя в повній мірі дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 16 червня 2024 року о 02:20 надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_7 з приводу надання неправдивих свідчень в суді свідком ОСОБА_9 , який був попереджений про кримінальну відповідальність за неправдиві показання. По даному факту просить внести відомості до ЄРДР, винного ОСОБА_9 притягнути до відповідальності за ст. 384 КК України (а.п. 15).

За змістом листа-повідомлення від Івано-Франківського РУП ГУНП Івано-Франківській області від 24.06.2024 року, відомості до ЄРДР за зверненням ОСОБА_7 , зареєстрованим в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» Івано-Франківського РУП за №18277 від 16.06.2023 року, не вносились, а розглядаються відповідно до ЗУ «Про звернення громадян» (а.п. 14)

19 червня 2024 року ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність відповідних посадових осіб Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 384 КК України, на підставі його заяви від 16 червня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 червня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 .

Слідчий суддя виходив з того, що обставин, які б свідчили про існування ознак та складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України у діях громадянина ОСОБА_9 , тобто саме завідомо неправдивого показання свідка під час розгляду цивільної справи №352/424/24, ОСОБА_7 у заяві від 16.06.2024 року за №18277 не наведено.

Слідчий суддя також звернув увагу на те, що з пояснень ОСОБА_7 випливає, що станом на час розгляду скарги цивільна справа №352/424/22 перебуває в провадженні Галицького районного суду Івано-Франківської області, рішення по суті в даній цивільній справі на сьогоднішній день не прийнято.

Згідно даних сайту «Судова влада» судове засідання у цивільній справі №352/424/22 Галицьким районним судом Івано-Франківської області призначено на 04.07.2024 року.

Слідчий суддя зауважив, що згідно цивільного процесуального закону повноваження щодо оцінки доказів в цивільній справі здійснюється судом.

Згідно з ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Згідно з ч.4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Згідно з ч.1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Колегія суддів, виходячи із принципу правової визначеності, який є складовою верховенства права, вважає, що не підлягають реєстрації заяви про вчинене кримінальне правопорушення, які містять посилання на обставини, що явно не відповідають дійсності, які носять вірогідний характер та засновані на припущеннях, або які не містять достатньої інформації щодо обставин вчиненого правопорушення, яка дозволяє конкретизувати об`єктивну сторону вчиненого правопорушення та встановити відповідну правову кваліфікацію.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення і не можуть бути внесені відомості із заяв чи повідомлень про події, у яких відсутня достатня інформація, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до правильного висновку про те, що наведені в повідомлені про правопорушення заявником ОСОБА_7 обставини не містять достатніх даних, які свідчать про те, що дії ОСОБА_9 мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України, оскільки останній надав в суді завідомо неправдиві свідчення.

Колегія суддів неодноразово зазначала, що повідомлення про вчинення правопорушення обов`язково повинно містити посилання на обставини, які свідчать про наявність ознак об`єктивної сторони правопорушення, які встановлені кримінальним законом та які дозволяють прийти до висновку, що дії або бездіяльність певної особи дійсно свідчать про можливе вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 червня 2024 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5