Провадження № 11-сс/4823/260/24 Слідчий суддя ОСОБА_10
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2024 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_3

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_6

з участю: прокурора - ОСОБА_7

скаржника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 травня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 на бездіяльність службових осіб Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий суддя вказав, що викладені у заяві ОСОБА_8 відомості не містять достатніх об`єктивних даних про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.426-1 КК України. Крім того, заява ОСОБА_8 не містить викладу заподіяної йому істотної шкоди з урахуванням п.2 примітки до статті 425 КК України, яка є обов`язковою матеріальною ознакою об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 426-1 КК України і має грошовий вираз.

Не погодившись із рішенням суду, адвокат ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді місцевого суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою визнати незаконною бездіяльність відповідних службових осіб Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_8 від 09.05.2024. В обґрунтування скарги зазначив, що надана ОСОБА_8 кваліфікація вчиненого відносно нього кримінального правопорушення є припущенням останнього, так як правову кваліфікацію вчиненого діяння належить визначати особі, яка вносить відомості до ЄРДР. Викладені у заяві ОСОБА_8 обставини свідчать, що працівниками ТЦК та СП, як службовими особами, було перевищено службові повноваження та нанесені йому тілесні ушкодження. При цьому він зазначив, що докази їх протиправних дій мають бути зафіксованими на відеокамерах, розміщених у ТЦКСП, та нагрудними камерами поліцейських. Вказав, що слідчий суддя на етапі вирішення питання щодо прийняття скарги, поданої в порядку ст.303 КПК України, не може на власний розсуд визначати кваліфікацію діяння, яке буде предметом досудового розслідування, виходячи зі змісту заяви про вчинення кримінального правопорушення чи зі змісту скарги. Кваліфікація кримінального правопорушення визначається, виходячи із зібраних органом досудового розслідування доказів.

Заслухавши доповідь судді; скаржника ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; думку прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без змін; дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Пунктом 1 ч.1 ст.303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена, в тому числі, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частиною 1 статті 214 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР і розпочати розслідування.

Повноваженнями щодо оцінки відомостей, повідомлених потерпілим чи наведених у заяві, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Як убачається з матеріалів судового провадження, 09.05.2024 ОСОБА_8 засобами поштового зв`язку на адресу Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони надіслав заяву про вчинення 08.05.2024 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.426-1 КК України, оскільки військові службові особи перевищили службові повноваження та нанесли йому тілесні ушкодження. Докази таких протиправних дій мають бути зафіксованими на відеокамерах, розташованих у ТЦКСП, зокрема в кабінеті №29, та нагрудними камерами поліцейських. Крім того, 08.05.2024 в приміщенні було багато людей, які могли чути конфлікт (а.п.18-20).

Вказана заява прийнята і зареєстрована 14.05.2024 у Чернігівській спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Центрального регіону за №2980-24 (а.п.18) та 17.05.2024, відповідно до ст.7 Закону України «Про звернення громадян» направлена до ІНФОРМАЦІЯ_2 за належністю, із вказівкою про необхідність повідомлення автора у визначений Законом термін про результати розгляду звернення (а.п.21).

Як слідує з висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Згідно з ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, зміст ч.1 ст.214 КПК України не зобов`язує слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 року №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами пп.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України.

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України).

Системний аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч.1 ст.214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч.4 ст.214 КПКУ).

Кримінальний процесуальний закон не вимагає від заявника зазначення в заяві усіх складових кримінального правопорушення. Разом з тим, відомості не за будь-якою заявою про вчинене кримінальне правопорушення тягнуть за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР уповноваженою на те особою. Вносяться ж відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, яких ОСОБА_8 наведено не було, а відтак не було і бездіяльності, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.

Отже, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що заява ОСОБА_8 не містить у собі відомостей, які б вказували на ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.426-1 КК України, та слугували б підставою для їх внесення до ЄРДР, відповідно до ст.214 КПК України, з чим погоджується і колегія суддів.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі слідчим суддею рішення, не вбачається.

Керуючись ч.3 ст.407, ст.422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 травня 2024 року про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 на бездіяльність службових осіб Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_3 ОСОБА_5