В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2024 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000097 від 18.02.2024 відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Кацмазів Жмеринського району, жительки АДРЕСА_1 , працюючої в магазині прибиральницею, з неповною загальною середньою освітою, одруженої, не судимої,

- за обвинуваченням у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст.121 КК України,

також за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

УСТАНОВИВ:

I. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

18.02.2024 в період часу з 13:00 до 20:30 ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , спільно з своїм чоловіком ОСОБА_7 та знайомими ОСОБА_6 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 вживали алкогольні напої.

Приблизно о 20:45 ОСОБА_6 залишив вказане домоволодіння ОСОБА_10 , маючи намір йти додому. Повертаючись до свого дому ОСОБА_6 виявив відсутність свого мобільного телефону та вирішив повернутись за ним до будинку ОСОБА_3 .

В подальшому, ОСОБА_6 зайшов на територію вищевказаного домоволодіння та постукав у двері будинку, на що до останнього вийшла ОСОБА_3 між якими під час розмови виник словесний конфлікт в який втрутився ОСОБА_7 . Під час розмови між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 у останньої виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень.

Після чого ОСОБА_3 , з метою спричинення фізичного болю та тілесних ушкоджень, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи та бажаючи настання наслідків, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на подвір`ї домоволодіння та утримуючи в правій руці кухонний ніж, який попередньо взяла із кухні будинку, умисно нанесла ОСОБА_6 один удар на розмах правої руки в область тулуба зліва. Чим спричинила останньому тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 25 від 28.03.2024 у ОСОБА_6 мали місце одне проникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва з проникненням у черевну порожнину та ушкодженням 7-го ребра, діафрагми та селезінки, що супроводжувалось лівобічним пневмотораксом та незначним крововиливом у черевну порожнину. Проникаюче поранення грудної клітини та живота у ОСОБА_6 є ушкодженням, що небезпечне для життя в момент його заподіяння, тому воно належить до тяжких тілесних ушкоджень.

II. Стаття (частина) закону України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_3 визнається судом винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Такого висновку суд дійшов з огляду на викладене нижче.

III. Позиція обвинуваченого.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю та пояснила, що правопорушення вчинила за вищезазначених обставин. Так, дійсно 18.02.2024 в період часу з 13:00 до 20:30 за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , спільно з своїм чоловіком ОСОБА_7 та знайомими ОСОБА_6 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 вживали алкогольні напої. ОСОБА_9 у них був не довго. Ввечері, коли всі порозходились, вона з чоловіком та дитиною лягли спати. Через деякий час до них повернувся ОСОБА_6 і почав пред`являти претензії, що у нього пропав мобільний телефон та паспорт громадянина України. Між ним та її чоловіком почалась штовханина. ОСОБА_3 , щоб захистити чоловіка вдарила один раз ОСОБА_6 ножем, удар нанесла рукою з низу до верху, в тулуб. Після цього її чоловік забрав у неї ножа. ОСОБА_6 відразу не подав вигляду, що поранений і вийшов на вулицю та покинув їх домоволодіння. У вчиненому розкаюється. З потерпілим домовилися, що вона відшкодує йому витрати на лікування.

IV. Позиція потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_6 дав суду аналогічні показання, що й обвинувачена ОСОБА_3 Додатково пояснив, що відразу не відчув поранення, йому стало погано на зупинці громадського транспорту, а потім він втратив свідомість. Телефон і паспорт громадянина України він загубив біля паркану домоволодіння ОСОБА_3 , який знайшли працівники поліції та повернули йому. Також пояснив, що з ОСОБА_3 домовилися про відшкодування йому шкоди (витрат на лікування). Просив не карати її суворо, не позбавляти волі.

V. Позиція суду щодо порядку розгляду справи.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Водночас, відповідно до частин 1 та 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

При цьому, згідно з ч. 6 цієї статті, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Оскільки обвинувачена ОСОБА_3 під час судового розгляду в повному обсязі визнала свою провину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, якеі передбачено ч. 1 ст. 121 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, прокурор ОСОБА_4 вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись лише допитом обвинуваченої, потерпілого, дослідженням характеризуючи даних відносно обвинуваченої та документів щодо судових витрат та речових доказів. Обвинувачена, захисник та потерпілий з такою позицією прокурора погодилась.

Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченою, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обмежився лише допитом обвинуваченої, потерпілого та дослідженням характерезуючих даних на обвинувачену, а також документів щодо судових витрат та речових доказів.

При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, виходячи з аналізу обвинувального акту, допитавши обвинувачену, потерпілого, вивчивши матеріали справи, що характеризують особу обвинувачену, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

VI. Обставини які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, які обтяжують її покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

VII. Мотиви призначення покарання.

Кримінальні правопорушення у вчиненні яких визнається винуватим обвинувачена, згідно ст. 12 КК України кваліфікуються як тяжкі злочини.

Щодо особи обвинуваченого, ОСОБА_3 згідно довідки Квартального комітету «Першотравневий» від 15.03.2024 в АДРЕСА_1 , проживає без реєстрації, з чоловіком - ОСОБА_7 , з яким перебуває у зареєстрованому шлюбі, та двома дітьми. У лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває та за лікуванням не звертався. Офіційно працює, раніше не судима (а.с.53-66).

Як вбачається із досудової доповіді Жмеринського РВ з питань пробації, ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній, її виправлення без ізоляції від суспільства можливе (а.с.35-36).

Отже, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченою, особу винної та наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують її покарання, а також беручи до уваги те, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, враховуючи позицію прокурора та потерплого, прийшов до висновку призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій інкримінованої статті, звільнивши від його відбування з випробувальним терміном у відповідності до статті 75 КК України, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених статтею 76 КК України. Оскільки на думку суду, за встановлених обставин, а також враховуючи позитивну посткримінальну поведінку обвинуваченої, таке покарання буде відповідати його загальній меті та справедливим, а застосування реального відбування позбавлення волі, наразі є недоцільним.

VIII. Рішення щодо речових доказів.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, скасувавши заходи забезпечення застосовані ухвалами слідчих суддів від 20.02.2024 (а.с.76-77).

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту закінчився 15.06.2024.

Керуючись статтями 369, 373, 374 КПК України, Суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою та призначити покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 3 (трьох) років не вчинить нового кримінального правопорушення, виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до пунктів 1 і 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст.76 КК України покласти на неї обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку відраховувати з часу ухвалення вироку.

Заходи забезпечення застосовані ухвалами слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20.02.2024 у виді накладення арешту на речові докази - скасувати.

Речові докази, що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області:

- спец пакет НПУ №7357721 із зразками крові ОСОБА_6 - знищити;

- спец пакет НПУ СУ № PSP 3103413 із чоловічою футболкою зі слідами РБК - повернути потерпілому;

- спец пакет НПУ СУ № PSP 3103413 із чоловічою кофтою з написом оранжевого кольору - повернути потерпілому;

- паперовий конверт НПУ із бирками NPU- 0033110 та NPU- 0033109, в середині якого кухонний ніж із чорним руків`ям та зі слідами РБК - знищити.

Попереднє ув`язнення ОСОБА_3 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України з 18.02.2024 до 20.02.2024 включно зарахувати в строк покарання.

Вирок суду, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1