Дата документу 31.07.2024Справа № 554/7830/24
Провадження № 1-кс/554/7970/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.07.2024 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 , в межах кримінального провадження № 0000224 від 02.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , уродженця с. Жовтневе, Решетилівського району, Полтавської області, військовослужбовця за призовом під час мобілізації, громадянина України, раніше судимого вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 26.04.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням терміном на 2 роки,

встановила:

до суду надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту відносно ОСОБА_4 , мотивоване наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.12.2023 № 323 солдата ОСОБА_4 вважати таким, що посаду начальника апаратної 2 взводу зв`язку роти зв`язку командного пункту польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 прийняв та приступив до виконання обов`язків за посадою.

Відповідно до приписів ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на момент вчинення злочину, ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу, призваним під час мобілізації.

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують ОСОБА_4 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Пунктом 3 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст.ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України № 271/2024 від 06.05.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

09.02.2024 солдата ОСОБА_4 з військової частини НОМЕР_1 направлено на госпіталізацію до військової частини НОМЕР_2 . В подальшому, солдат ОСОБА_4 проходив лікування у «1 МКЛ ПМР» у період з 12.02.2024 по 26.02.2024, після чого 26.02.2024 був направлений з військової частини НОМЕР_2 до ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на огляд до нейрохірурга, куди прибув 28.02.2024 та був проконсультований в консультативному поліклінічному відділенні.

Однак, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем призваним під час мобілізації, перебуваючи на посаді начальника апаратної 2 взводу зв`язку роти зв`язку командного пункту польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 29.02.2024 року не з`явився без поважних причин вчасно на службу, а саме до розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , який на той час дислокувався у АДРЕСА_2 та відсутній за місцем проходження служби станом на даний час.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме у нез`явленні військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

30.07.2024 о 16 год. 25 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та в цей же день повідомлено про підозру за ч. 5 ст. 407 КК України.

30.07.2024 року органом досудового розслідування повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

При винесенні вказаного клопотання сторона обвинувачення наголошує на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України підозрюваному ОСОБА_4 , що є підставою для застосування запобіжного заходу, а також на наявність наступних обставин, які враховувалися при його винесенні, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його судом винним за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років; вік та стан здоров`я підозрюваного.

Згідно з положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 .

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Таким чином, беручи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за які законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може їм запобігти, слідчий просив задовольнити клопотання.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання, просили відмовити у його задоволенні.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 30.07.2024 о 16 год. 25 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та в цей же день повідомлено про підозру за ч. 5 ст. 407 КК України.

30.07.2024 року органом досудового розслідування повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ураховуючи обґрунтовану підозру у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки, перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді реального позбавлення волі на строк до 10 років, може здійснити спробу ухилятися від слідства та суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за кримінальне правопорушення.

Разом з цим, підозрюваний може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, що може призвести до зміни ними своїх показів або до відмови від дачі показів, що у свою чергу ускладнить проведення досудового розслідування у розумні строки та об`єктивного установлення усіх обставин скоєного злочину за забезпечення вимог ст. 2 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про застосування запобіжного заходу.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчинення іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 183 тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжний заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не вбачається, оскільки, відповідно до ст.177 КПК України, існують ризики, які дають підстави вважати, що, перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а саме впливаючи на свідків у кримінальному провадженні, як фізично так і психологічно, може вчинити будь-який із злочинів, передбачений розділом другим Особливої частини КК України.

Інші, більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані з тримання під вартою, застосувати до підозрюваного недоцільно, так як вони не зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Ураховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та враховуючи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 193-194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

ухвалила:

клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 , в межах кримінального провадження № 0000224 від 02.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, строк рахувати з 31.07.2024 року 16 год. 25 хв. по 27.09.2024 року 16 год. 25 хв.

Підозрюваного ОСОБА_4 взяти під варту негайно в залі суду.

Строк дії ухвали суду до 27.09.2024 року 16 год. 25 хв.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Зобов`язати слідчого, який вніс клопотання про обрання міри запобіжного заходу утримання під вартою, повідомити родичам заарештованого про взяття під варту.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1