Справа № 577/3319/24
Провадження № 1-кс/577/1465/24
У Х В А Л А
"26" серпня 2024 р. м.Конотоп
Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника власника майна ОСОБА_4 ,
представника володільця майна ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В :
Клопотання обґрунтовує тим, що 17.06.2024 р. надійшло повідомлення від невідомої особи, що 17.06.2024 р. невстановлена особа вчиняє самоправні дії по вул. Успенсько-Троїцька м. Конотоп біля стадіона "Юність", а саме знімає плити біля проїжджої частини дороги.
Крім того, 01.08.2024 р. до СВ Конотопського РВП надійшов рапорт дізнавача СД Конотопського РВП про те, що службові особи ТОВ «Бахмачгазбудсервіс» демонтовані біля стадіону «Юність» по вул. Успенсько-Троїцька в м. Конотоп плити привласнили та використали для власних потреб, а саме укріпили залізничний насип на базі по АДРЕСА_1 .
Прокурором Конотопської окружної прокуратури вказані провадження об`єднанні в одне провадження.
З показів начальника УЖКГ Конотопської міської ради ОСОБА_4 вбачається, що 14.06.2024 р. прийнято рішення виконавчого комітету Конотопської міської ради №133 щодо передачі об`єкту благоустрою (тротуару з асфальтним покриттям) біля стадіону «Юність» по вул. Успенсько-Троїцька в м. Конотоп від КП «Муніципалітет» на баланс УЖКГ Конотопської міської ради. Дану ділянку тротуару було передано для проведення ремонтних робіт. 17.06.2024 р. укладено договір на поточний середній ремонт ділянки вказаного тротуару з ТОВ «Бахмачгазбудсервіс». Але, перед початком робіт виявлено, що на тротуарі знаходяться залізобетонні плити. З метою забезпечення належної схоронності та недопущення пошкодження даних плит 17.06.2024 р. укладено договір №1 відповідального зберігання майна з ТОВ «Бахмачгазбудсервіс», відповідно до якого 60 залізобетонних плит, які були демонтовані по АДРЕСА_2 , 17.06.2024 р. були передані на зберігання за адресою АДРЕСА_1 демонтувалися і перевозилися силами та засобами ТОВ «Бахмачгазбудсервіс». Ціна договору 01 грн. на рік. Строк дії до 31.12.2024 р. Відповідальність за схоронність, втрату, нестачу або пошкодження майна покладена на ТОВ «Бахмачгазбудсервіс». Чи точно 60 переданих на зберігання ТОВ «Бахмачгазбудсервіс» залізобетонних плит знаходяться на АБЗ (базі) , не знає, тому як особисто не перевіряв.
З показів головного бухгалтера УЖКГ Конотопської міської ради ОСОБА_6 вбачається, що демонтовані залізобетонні плити перебували на балансі УЖКГ Конотопської міської ради.
Згідно п.1.1-.1.2 договору № 1 відповідального зберігання майна від 17.06.2024 р. укладеного між Управлінням житлово-комунального господарства Конотопської міської ради Сумської обл. та ТОВ «Бахмачгазбудсервіс» (Зберігач), в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Поклажодавець передає, а Зберігач приймає на відповідальне зберігання протягом строку цього Договору плити залізобетонні, які були демонтовані по вул. Успенсько-Троїцькій, керуючись рішенням виконкому для подальшого виконання робіт з поточного середнього ремонту тротуару по АДРЕСА_2 , що визначається у актах приймання передачі майна, які є невід`ємною частиною цього договору. Місце зберігання майна: АДРЕСА_1 .
Згідно акту №01 приймання-передачі майна до договору № 1 відповідального зберігання майна від 17.06.2024 р., поклажодавець Управління ЖКГ Конотопської міської ради передав зберігачу ТОВ «Бахмачгазбудсервіс» на зберігання «плити залізобетонні» в кількості 60 шт.
Разом з тим, під час огляду бази (асфальтобетонного заводу) ТОВ «Бахмачгазбудсервіс» за адресою с-ще Заводське Конотопського р-ну Сумської обл., вул. Заводська,1а проведеного згідно ухвали слідчого судді, виявлено, що 06 залізобетонних дорожніх плит зберігаються у штабелі, а 42 залізобетонні дорожні плити ТОВ «Бахмачгазбудсервіс» використало у своїй господарській діяльності, укріпивши залізничний насип під`їздної залізничної колії на території бази. Місцезнаходження 12 залізобетонних плит взагалі не встановлено.
По кримінальному провадженню 13.08.2024 р. призначено судову товарознавчу експертизу щодо вартості залізобетонних плит, для проведення якої необхідний їх фактичний огляд судовим експертом.
Встановлено, що власником 48 залізобетонних плит є УЖКГ Конотопської міської ради, м. Конотоп, пр. Миру, 8.
Отже, залізобетонні плити є речовим доказом у кримінальному провадженню, оскільки є предметом вчинення злочину, що у свою чергу обумовлює накладення на нього арешту шляхом встановлення заборони на відчуження, розпорядження, користування даним майном.
Таким чином, у даному випадку з метою забезпечення справедливого балансу між загальним інтересом суспільства, який полягає у захисті суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпеченні швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, з метою збереження речових доказів, виникла необхідність накладення арешту на вищевказане майно.
Крім того, просить поновити строк на подання клопотання про арешт майна, оскільки у зв`язку з воєнним станом, введеним Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 р., постійні повітряні тривоги, під час яких Конотопський міськрайонний суд не приймав кореспонденції, не вдалось за можливе вчасно подати клопотання.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримує та просить його задовольнити.
Представник власника майна ОСОБА_4 накладенню арешту не заперечує.
Представник тимчасового володільця майна ОСОБА_5 заперечує клопотанню про поновлення строку і накладенню арешту на майно.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
У відповідності до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Тобто, обов`язок доведення необхідності арешту майна та наявності відповідних ризиків, законодавцем покладено на особу, що звернулася з клопотання про арешт майна.
При вирішенні питання про арешт майна, відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другою статті 170 цього Кодексу).
Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
13.08.2024 р. під час огляду місця под - бази (асфальтобетонного заводу) ТОВ «Бахмачгазбудсервіс» за адресою с-ще Заводське Конотопського р-ну Сумської обл., вул. Заводська,1а виявлено, що 06 залізобетонних дорожніх плит зберігаються у штабелі, а 42 залізобетонні дорожні плити ТОВ «Бахмачгазбудсервіс» використало у своїй господарській діяльності, укріпивши залізничний насип під`їздної залізничної колії на території бази. Місцезнаходження 12 залізобетонних плит взагалі не встановлено. (а.с.19).
Встановлено, що власником 48 залізобетонних плит є УЖКГ Конотопської міської ради, а згідно договору № 1 відповідального зберігання майна від 17.06.2024 р., укладеного між УЖКГ Конотопської міської ради та ТОВ « Бахмачгазбудсервіс», останнюму передані плити на зберігання за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 11-14).
Постановою слідчого від 13.08.2024 р. 24 залізобетонних плит визнано та приєднано до кримінального провадження як речові докази. (а.с.26).
21.08.2024 р. прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна , а також з клопотанням про поновлення процесуального строку, в якому просив поновити строк подачі клопотання про арешт майна, як такий, що пропущений із поважних причин, оскільки існуючі на даний час обставини, пов`язані з воєнним станом та постійними повітряними тривогами завадили вчасно звернутися до суду з дотриманням встановлених КПК України строків.
Положеннями ч. 1 ст. 117 КПК визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
При вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального права, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заінтересованої особи, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Отже, в ініційованому учасником кримінального провадження клопотанні про поновлення процесуального строку має бути наведено причини, через які цей строк пропущено.
Прокурором наведені поважні причини вчасного не звернення до суду з клопотанням про арешт майна, а отже, сприйняті судом як поважні.
Оскільки вилучені речі можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою забезпечення справедливого балансу між загальним інтересом суспільства, який полягає у захисті суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпеченні швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, з метою збереження речових доказів, суд дійшов переконання, що воно підлягає арешту.
Керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити.
Поновити строк на подання клопотання про арештт майна.
Ухвала про арешт майна виконується негайно і може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня складання.

СуддяОСОБА_1