ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №613/1803/23 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1297/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.185 КК України
УХВАЛА

Іменем України

04 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадженняза апеляційними скаргами обвинуваченого, прокурора зі зміненими доводами на вирок Богодухівського районного суду Харківської область від 19.03.2024 року стосовно ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, українець, з загально-середньою освітою, не одружений, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 25.02.2016 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до 150 годин громадських робіт;

- 07.03.2017 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 389, 71 КК України до арешту строком на 3 місяці 18 днів;

- 30.10.2018 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 186, КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 03.10.2019 року Харківським апеляційним судом за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 23.10.2019 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, 70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Крім того, цим же рішенням суду вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно вироку, 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", указом Президента України № 64/2022 введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Також, указом Президента України від 01 травня 2023 року № 254/2023 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 20 травня 2023 року, строком на 90 діб, до 18 серпня 2023 року.

ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, останній раз 23 жовтня 2019 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 3 роки 6 місяців, звільнившись 12 вересня 2022 року з місць позбавлення волі, на шлях виправлення та перевиховання не став та діючи повторно, 22 липня 2023 року, о 12.05 год., перебуваючи у приміщенні торгівельної зали магазину «Eva» № 564, Товариства з обмеженою відповідальністю «Руш», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах правового режиму воєнного стану, який введено на території України, шляхом вільного доступу, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на незаконне збагачення за рахунок викрадення чужого майна, впевнившись, що за його подальшими злочинними діями ніхто не спостерігає, з полиці стелажу, скоїв крадіжку парфумованої жіночої води «Calvin Klein Euphoria», об`ємом 30 мл., вартістю 1 727 грн. 93 коп., після чого з місця події зник, а викрадене майно обернув на свою користь, чим спричинив товариству матеріальну шкоду на вказану суму.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання, яке за своїм розміром є явно несправедливим через суворість та призначити покарання, яке є співрозмірним з діянням та особою обвинуваченого, не пов`язане з позбавленням волі.

В апеляційній скарзі прокурор зі зміненими доводами просить вирок скасувати, кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України закрити, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений ОСОБА_7 , в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином та не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу обвинувачення, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід задовільнити, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано у повному обсязі.

Як вбачається з вироку суду (т. 1 а. с. 132 - 134), фактичні обставини справи встановлені у порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, що позбавляє права учасників судового провадження оскаржувати їх.

Дії ОСОБА_7 суд правильно кваліфікував за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

09.08.2024 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX, яким ст. 51 КУпАП викладено у новій редакцій та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна за ч. 2 ст. 51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Відповідно п. 5 підрозділу 1 розділу XX ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року (розмір, якої дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2023 становив 2648 грн, тоді як вартість викраденого обвинуваченим майна становить 1727 грн 90 коп, що станом на день розгляду кримінального провадження судом може бути лише підставою адміністративної відповідальності.

Положеннями п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, тому колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду в частині епізоду викрадення кавомолки марки «BOSH» моделі «МКМ6003», а кримінальне провадження в цій частині закрити.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого про пом`якшення призначеного покарання, колегія суддів виходить з вищевстановлених фактичних обставин і приходить до наступного переконання, що оскільки обвинувальний вирок стосовно ОСОБА_7 підлягає скасуванню, а провадження закриттю то фактично обвинувачений звільняється від відбування раніше призначеного, цим вироком, покарання, що виглядає як пом`якшення становища обвинуваченого.

Не відповідність тяжкості кримінального правопорушення і тим покарання яке передбачав законодавець до раніше згаданих змін, на яке посилався обвинувачений у своїй апеляційній скарзі підтверджено змістом ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX.

Керуючись ст. 405, 407, 409, 414, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги задовільнити.

Вирок Богодухівського районного суду Харківської область від 19.03.2024 року стосовно ОСОБА_7 скасувати.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді