Справа № 304/2515/23 Провадження № 1-кс/304/348/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2024 рокум. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Приватного підприємства «Кадім», поданого у межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000022 від 18 жовтня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України, про скасування арешту майна,

У С Т А Н О В И В:

адвокат ОСОБА_3 , представляючи інтереси ПП «Кадім», звернувся до слідчого судді з даним клопотанням про скасування арешту майна, в якому просить скасувати накладений ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 27 листопада 2023 року арешт на вилучені під час обшуку 11 листопада 2023 року напівпричіп «SCHMITZ SCS 24L» (2015), сірий, номерний знак НОМЕР_1 , що належать на праві власності Приватному підприємству «Кадім», адреса: АДРЕСА_1 , та перебувають у фактичному володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Клопотання мотивує тим, що ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду від 27 листопада 2023 року накладено арешт на тимчасово вилучене в ході обшуку 11 листопада 2023 року вантажного автомобіля (тягача), р/н НОМЕР_3 , з напівпричепом, р/н НОМЕР_1 , майно, а саме напівпричіп «SCHMITZ SCS 24L» (2015), сірий, номерний знак НОМЕР_1 , що належать на праві власності Приватному підприємству «Кадім», адреса: АДРЕСА_1 , та перебувають у фактичному володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , а також предмети, ззовні схожі на фільтри для виробництва сигарет, які знаходяться у 435 картонних коробках, заборонивши відчуження, розпорядження та користування таким майном. При цьому ухвалою слідчого судді цього ж суду від 16 лютого 2024 року арешт, накладений вказаною ухвалою слідчого судді від 27 листопада 2023 року на предмети, ззовні схожі на фільтри для виробництва цигарок, що знаходяться у 435 картонних коробках, було скасовано. У зв`язку з цим, як вважає захисник, відпала необхідність у арешті тимчасово вилученого в ході обшуку майна, а саме напівпричепу «SCHMITZ SCS 24L» (2015), сірий, номерний знак НОМЕР_1 . Зауважує, що у відповідності до санкції ч.2 ст. 204 КК України даний напівпричіп та свідоцтво про його реєстрацію не є об`єктом конфіскації, його власником є ПП « ОСОБА_5 », основним видом діяльності якого є вантажний транспорт, а відтак обмеження права власності на вказаний причіп порушують принцип розумності та співмірності, оскільки обмежують здійснення підприємницької діяльності, отримання прибутків та сплату податків. При цьому вказує, що 18 листопада 2023 року за протоколом про передачу речових доказів на відповідальне зберігання, детективом ОСОБА_6 вказаний напівпричіп та свідоцтво про реєстрацію такого було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , який працює у ПП «Кадім» водієм. Відтак оскільки наразі з моменту накладення арешту на майно пройшов достатній час та всі необхідні слідчі дії органом досудового розслідування проведено, тому подальшої потреби в його вилученні та використанні для слідства немає, через що захисник просить задовольнити клопотання.

У судове засідання захисник не з`явився, направив слідчому судді заяву, в якій просив розглянути клопотання без його участі та задовольнити таке.

Представник органу досудового розслідування у судове засідання також не з`явився, однак прокурор у провадженні ОСОБА_7 попередньо подавав заяву, в якій просив розглянути клопотання без участі прокурора, проти зняття арешту не заперечив, оскільки 25 квітня 2024 року детективом ТУ БЕБ у Закарпатській області закрито кримінальне провадження № 0000022 з мотивів ч. 1 п. 2 ст. 284 КПК; долучив додаткові матеріали.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до такого висновку.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчий суддя встановив, що ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 27 листопада 2023 року у рамках розслідування кримінального провадження № 0000022 від 18 жовтня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України, накладено арешт на напівпричіп «SCHMITZ SCS 24L» (2015), сірий, номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності Приватному підприємству «Кадім», адреса: АДРЕСА_1 , та перебуває у фактичному володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , а також предмети, ззовні схожі на фільтри для виробництва сигарет, які знаходяться у 435 картонних коробках, заборонивши відчуження, розпорядження та користування таким майном (а. к. 9-14).

Також встановив, що ухвалою слідчого судді від 16 лютого 2024 року арешт, накладений вказаною вище ухвалою слідчого судді на предмети, ззовні схожі на фільтри для виробництва сигарет, які знаходяться у 435 картонних коробках, було скасовано (а. к. 15-19).

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК. За змістом статей 173, 174 цього Кодексу під час досудового розслідування, судового розгляду питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд відповідно.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 1 ст. 174 КПК).

Частини 3 та 4 статті 174 КПК регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Натомість у ст. 174 КПК не йдеться про скасування арешту майна слідчим суддею після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження за постановою керівника органу досудового розслідування на підставі приписів п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК.

Разом із тим, за приписами частини 4, якою доповнено ст. 132 КПК Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння» № 2810-IX від 01 грудня 2022 року (набрав чинності 29 грудня цього ж року), ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч. 4 ст. 132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи ч. 4 ст. 132 КПК є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи ч. 4 ст. 132 КПК вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

Вказану позицію висловила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15 квітня 2024 року у справі № 554/2506/22.

З огляду на приписи ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами під час застосування таких норм, забезпечують єдину правозастосовну практику і є обов`язковими для всіх судів України.

У даній справі кримінальне провадження 25 квітня 2024 року закрив детектив підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Закарпатській області на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (а. к. 26-29, 30), і з цього моменту припинила дію ухвала слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 27 листопада 2023 року про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000022 від 18 жовтня 2023 року, наслідком чого є скасування арешту як заходу забезпечення кримінального провадження.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 травня 2019 року у справі №372/2904/17-ц виснувала, що арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

З огляду на викладене слідчий суддя прийшов до висновку, що усі заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі арешт на майно ПП «Кадім», припинили свою дію та у слідчого судді відсутні повноваження постановлення ухвали про скасування арешту майна, що зумовлює необхідність відмови у задоволенні клопотання.

При цьому слідчий суддя звертає увагу заявника, що такий арешт припинив свою дію на підставі наведених вище вимог закону.

Керуючись ст. 132 ч. 4, 174, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Приватного підприємства «Кадім», поданого у межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000022 від 18 жовтня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України, про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1