Провадження № 1-кс/344/5448/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора слідчої ОСОБА_3 , представника власника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000027 від 10.05.2024 за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий за погодженням прокурора ОСОБА_5 звернулася з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилається на те, що досудовим розслідуванням установлено, що цивільні особи разом із військовослужбовцями Державної прикордонної служби України на території Львівської та Івано-Франківської областей діючи умисно з корисливих мотивів організували схему незаконного переправлення через державний кордон України осіб, які підлягають призову.

ОСОБА_6 , займається адвокатською діяльністю, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1591 від 18.11.2009, окрім військовослужбовців Державної прикордонної служби України на території Львівської та Івано-Франківської областей, залучила інших цивільних осіб та налагодила протиправний механізм отримання протиправної винагороди від жителів Львівської та Івано-Франківської областей у розмірі від 5000 до 8000 доларів США за оформлення останнім штучних захворювань, які дають право отримати посвідчення особи з інвалідністю та відповідно відстрочку від призову під час мобілізації у воєнний час та виїзд за кордон, а також вимагала та одержала від громадянина неправомірну вигоду за вплив на прийняття рішення військовими службовими особами одного з військових формувань, розташованого на території Львівської області.

Крім того, встановлено що ОСОБА_6 залучила ряд осіб з числа медичних працівників та налагодила протиправний механізм вимагання та одержання неправомірної вигоди від жителів Львівської та Івано-Франківської областей за оформлення останнім штучних захворювань, які дають право отримати посвідчення особи з інвалідністю та відповідно, відстрочку від призову під час мобілізації у воєнний час та виїзд за кордон. Сума неправомірної вигоди за вищевказані протиправні дії складає близько 5000 - 8000 тисяч доларів США.

Так встановлено, що до вчинення вказаного злочину може бути причетна ОСОБА_7 ОСОБА_8 , яка є головою позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 .

16 липня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду № 344/12842/24 від 11.07.2024 проведено обшуку за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого, виявлено та вилучено грошові кошти в сумі грошові кошти в сумі 10000 (десять тисяч) доларів США номіналом 100 купюр по 100 доларів США, які поміщено у полімерний спец. пакет НПУ № ICR 0213400.

16 липня 2024 року винесено постанову про визнання речовим доказом вказаних грошових коштів.

З метою повного, всебічного та неупередженого з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення та забезпечення кримінального провадження, є потреба у накладені арешту на вилучені грошові кошти.

Слідчий у судовому засіданні підтримала клопотання про накладення арешту на майно, просила задоволити таке. Вказала, що грошові кошти були знайдені у шафі, де був файл разом з двома медичними документами, тому є підстави вважати, що такі можуть бути доказом у справі.

Представник власника - адвокат ОСОБА_4 просила у клопотанні відмовити, зокрема з мотивів, що викладені письмово. Зазначила, що вилучені грошові кошти є особистою власністю Ошуст ОСОБА_8 , про що свідчить декларація про доходи. Обставини, що викладені та досліджуються у кримінальному провадженні за викладеним формулюванням у клопотанні, не співвідносять із обставинами, що зазначені підставою для визнання вилучених коштів речовими доказами. Їй не відомо про факт вилучення коштів разом з медичною документацією ОСОБА_9 та Троняка. Однак, просить звернути увагу, що свідок ОСОБА_10 , вказує на конкретних осіб, і такими не є ОСОБА_9 та ОСОБА_11 .

Слідчий суддя, заслухавши слідчого, представника власника майна, дослідивши матеріали додані до клопотання, дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 10.05.2024 до ЄРДР за №0000027 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369-2 КК України, зокрема за підозрою ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 11.07.2024 у справі №344/12842/24, надано дозвіл на проведення обшуку домоволодіння, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання Ошуст ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою виявлення документів, що стосуються перебування осіб на військовому обліку, проходження ними військово-лікарської комісії, лікування, визнання тимчасово непридатними до військової служби, надання відстрочки від призову за мобілізацією, зняття чи постановки на облік, чорнових записів, блокнотів, документів, які стосуються медичних документів, довідок, виписок, посвідчень, печаток, які дають право отримати посвідчення особи з інвалідністю та відповідно, відстрочку від призову під час мобілізації у воєнний час та виїзд за кордон, документів, які надають право особі уникнути мобілізації та безперешкодно перетнути державний кордону України, засобів зв`язку мобільних телефонів, комп`ютерної техніки (з можливістю огляду та перекопіювання інформації), електронних носіїв інформації, електронних накопичувачів інформації, у яких можуть міститись висвітлені елементи механізму вчинення кримінального правопорушення, мобільні телефони (термінали), якими користується ОСОБА_7 ОСОБА_8 , та інші які містять розмови, переписки тощо із можливими винними особами, сім-карти, флеш-накопичувачів, банківських карт, документів стосовно відкриття валютних рахунків в банківських установах.

Як зазначено в клопотанні, метою накладення арешту на грошові кошти є збереження речового доказу.

В силу положень ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до протоколу обшуку від 16.07.2024, проведеного на підставі вищевказаної ухвали, між іншими, із шафи між одягом вилучено : грошові кошти в сумі 10 000 дол. США номіналом по 100 купюр по 100 дол. США.

Згідно змісту клопотання сума неправомірної вигоди за протиправні дії у даному кримінальному провадженні складає близько 5000- 8000 доларів США.

Згідно з поясненнями слідчої грошові кошти, які були предметом злочинних діянь були вилучені, зокрема у підозрюваної.

Згідно з поданою декларацією ОСОБА_12 , що подана 12.03.2024 за звітний -2023 рік, остання зазначила про наявність у власності грошових коштів у сумі 5 000 дол. США, 79 000 грн.,отриманих від продажу рухомого майна та 70 000 грн.; отримання доходу у розмірі 249 446 грн. та 51 355 грн. пенсії.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе, зокрема, необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Також, п.п.1, 2 ч.2 ст.173 КПК України передбачено, що під час вирішення питання про арешт майна, слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна, а також можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України).

На підставі наведеного, встановлено, що у клопотанні не наведено критеріїв відповідності грошових коштів речовому доказу; стороною обвинувачення не доведено, які слідчі чи процесуальні дії мають бути вчинені з вказаними грошима під час досудового розслідування, та їх значення саме для даного кримінального провадження № 0000027; яке завдання може бути виконано у кримінальному провадженні за їх допомогою, враховуючи, що такі кошти не були предметом контролю, на них відсутні відповідні ознаки. Відтак слідчий суддя дійшла висновку, що клопотання не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова в задоволенні або частковому задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

У клопотанні слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000027 від 10.05.2024 за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369-2 КК України, а саме грошових коштів, вилучених у ОСОБА_12 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення (ухвали).

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1