Справа № 473/710/23
Номер провадження 1-кп/473/62/2024
У Х В А Л А

іменем України

"12" вересня 2024 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська об`єднані кримінальні провадження №0001045 (№473/710/23) та №0000169 (справа №473/1049/23) за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.1 та ч.2 ст.361, ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В 2022 році прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481 гривень. В пред`явленому та зміненому прокурором обвинуваченні ОСОБА_4 є епізоди, де вартість майна, яким він незаконно заволодів, становить менше ніж 2481 гривень.

Так згідно із змінений прокурором обвинуваченням за такими епізодами:

№4

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». У подальшому строк дії воєнного стану в державі неодноразово продовжувався, востаннє - Указом Президента України від 07.11.2022 №757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 № 2738-ІХ.

ОСОБА_4 , маючи довірливі відносини з ОСОБА_6 , отримав вільний доступ до його мобільного телефону та був обізнаним, що на його карткових рахунках знаходиться грошові кошти. В цей час у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення грошових коштів ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій та те, що діє в період воєнного стану, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи повторно, з метою незаконного особистого збагачення, 10.12.2022 о 23:00 год., перебуваючи у невстановленому місці, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою Mobile-банкінг «Ощад24/7», який був встановлений на мобільному телефоні ОСОБА_7 , шляхом введення в якості логіну номеру стільникового оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_1 , котрим користується ОСОБА_7 , та паролю входу вигаданого останнім, котрий був відомий ОСОБА_4 , ввійшов до особистого кабінету автоматизованої системи віддаленого доступу Mobile-банкінг «Ощад24/7» потерпілого ОСОБА_7 , маючи при цьому достатні навики у користуванні вказаною системою, діючи умисно та керуючись корисливим мотивом, перевів з балансу картки АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 рахунку НОМЕР_3 , потерпілого ОСОБА_7 , належні йому грошові кошти в сумі 1000 гривень на власний рахунок НОМЕР_4 , картки № НОМЕР_5 , відкритий в АТ «Укрсиббанк», тим самим таємно їх викрав, спричинивши ОСОБА_7 матеріальний збиток на вказану суму.

Дії ОСОБА_4 за цим епізодом кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану.

№9

ОСОБА_4 , маючи не зняту та непогашену у встановленому Законом порядку судимість за вчинення майнового злочину на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та знову вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.

На початку листопада 2022 року, більш точна дата та час не встановлена, ОСОБА_4 , перебуваючи з дозволу господарки ОСОБА_8 в приміщенні її будинку за адресою: АДРЕСА_1 , побачив у останньої мобільний телефон марки «Ergo» моделі «F181 Dual Sim», на заволодіння яким, шляхом зловживання довірою, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел.

Реалізуючи свій злочинний умисел, для задоволення власних потреб, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою отримання неправомірної вигоди, шляхом зловживання довірою потерпілої, що виразився в переконанні останньої в добропорядності своїх намірів, попросив у ОСОБА_8 її мобільний телефон марки «Ergo» моделі «F181 Dual Sim» вартістю 419,30 грн. у тимчасове користування, заздалегідь усвідомлюючи, що не збирається його повертати.

Зважаючи на довірливі відносини, повіривши у достовірність вказаної ОСОБА_4 інформації, ОСОБА_8 добровільно передала свій мобільний телефон марки «Ergo» моделі «F181 Dual Sim» ОСОБА_4 .

Таким чином, ОСОБА_4 , шляхом зловживання довірою (шахрайство), заволодів майном ОСОБА_8 , а саме мобільним телефоном марки «Ergo» моделі «F181 Dual Sim» вартістю 419,30 грн. та, не маючи наміру у майбутньому повертати його власнику, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_4 за цим епізодом кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

№10

В кінці листопада 2022 року, більш точна дата та час не встановлена, ОСОБА_4 , перебуваючи з дозволу господарки ОСОБА_8 в приміщенні її будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , побачив у останньої мобільний телефон марки «NOMI» моделі «i6030 Note X», на заволодіння яким, шляхом зловживання довірою, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел.

Реалізуючи свій злочинний умисел, для задоволення власних потреб, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою отримання неправомірної вигоди, шляхом зловживання довірою потерпілої, що виразився в переконанні останньої в добропорядності своїх намірів, під приводом передачі телефону у ремонт, попросив у ОСОБА_8 її мобільний телефон марки «NOMI» моделі «i6030 Note X», вартістю 858,00 грн., заздалегідь усвідомлюючи, що не збирається його повертати.

Зважаючи на довірливі відносини, повіривши у достовірність вказаної ОСОБА_4 інформації, ОСОБА_8 , добровільно передала свій мобільним телефоном марки «NOMI» моделі «i6030 Note X» ОСОБА_4 .

Таким чином, ОСОБА_4 , шляхом зловживання довірою (шахрайство), заволодів майном ОСОБА_8 , а саме мобільним телефоном марки «NOMI» моделі «i6030 Note X», вартістю 858 грн., та не маючи наміру у майбутньому повертати його власнику, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_4 за цим епізодом кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти закриття провадження щодо ОСОБА_4 на підставі пункту 4-1 ч.1 ст.284 КПК у зв`язку з набранням чинності Закону від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» за епізодами, вартість викраденого по яким це допускає.

ОСОБА_4 та його захисник теж не заперечували проти закриття провадження з цієї підстави.

В даному провадженні суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024 року, - ст.51 КУпАП викладено у новій редакцій та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна за ч.2 ст.51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так згідно із ст.51 КУпАП:

Стаття 51. Дрібне викрадення чужого майна

Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, -

тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, -

тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Ця сума в 2022 році становила 2481 грн., оскільки пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що: «5. Якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року».

Тоді як вартість викраденого обвинуваченим майна шляхом шахрайства та крадіжки становить за епізодами №№ 4, 9, 10 - 1000 грн., 419,30 грн., 858 грн., що може бути лише підставою адміністративної відповідальності.

Згідно із п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 4-1) втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу, якою в ч.3 визначено таке: «Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу».

Керуючись Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст.5 КК України, п.4-1 ч.1 ст.284, ч.2 ст.284, ст.ст.285-288, 372, 479-2 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження (справа №473/1049/23) за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст.185 КК України за епізодами №№ 4, 9, 10 - закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Апеляції на ухвалу суду можуть бути подані протягом 7 днів з моменту її оголошення через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1