Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/5089/24
Провадження № 1-кс/723/6098/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2024 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі :

головуючого суддi ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сторожинець клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця , громадянина України, уродженця с. Давидівка Сторожинецького району Чернівецької області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Сторожинецького районного суду, Чернівецької області перебувають обвинувальний акт по кримінальному провадженню за № 0001041 від 17.07.2024 року, щодо обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст.332 КК України.

Під час судового засідання , від прокурора отримано клопотання про продовження дії попередньо обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 з огляду на обґрунтованість обвинувачення, незмінність ризиків та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно клопотання встановлено, що обвинувачений, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з іншими, на даний час невстановленими особами, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, організував незаконне переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України до Румунії поза встановлених пунктів пропуску, а також здійснив керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками за наступних обставин.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, термін дії якого неодноразово продовжувався, востаннє 07.08.2024 строком на 90 діб, у зв`язку з чим діяли раніше запроваджені обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне переправлення особи через державний кордон України, ОСОБА_4 , який добре орієнтується на місцевості в прикордонній зоні Чернівецького району Чернівецької області, тобто в місці розмежування державного кордону України та Румунії, вступивши у попередню злочинну змову з іншими, невстановленими на даний час особами, здійснив пошук особи, яка бажає незаконно перетнути державний кордон України, надавав їй вказівки, проводив інструктажі, обумовлював порядок надання грошових коштів, а невстановлені на даний час особи мали здійснювати безпосереднє доставлення до зони прикордонного контролю цієї особи.

Так, реалізовуючи свій злочинний умисел, в період часу з 15.07.2024 по 21.08.2024, ОСОБА_4 , який діяв за попередньою змовою з іншими, невстановленими на даний час особами, підшукав ОСОБА_6 , на якого поширювалися тимчасові обмеження щодо виїзду з України чоловіків віком від 18 до 60 років, та який бажав незаконно перетнути державний кордон України. При цьому, ОСОБА_4 завчасно обумовив із ОСОБА_6 порядок незаконного переправлення через державний кордон України, повідомивши, що вартість такого переправлення буде становити 3700 (три тисячі сімсот) доларів США, після чого визначив спосіб надання таких коштів.

Зокрема, ОСОБА_4 домовився з ОСОБА_6 про те, що йому необхідно дати 1000 (одну тисячу) доларів США перед виїздом в бік державного кордону України та решту суми, тобто 2700 (дві тисячі сімсот) доларів США, надати іншим невстановленим на даний час особам безпосередньо перед перетином державного кордону України.

У подальшому ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими на даний час особами, використовуючи багатоплатформову службу зашифрованих повідомлень «Telegram», завчасно обумовив із

ОСОБА_6 порядок незаконного переправлення через державний кордон України. Однак, при цьому повідомив, що вартість такого переправлення буде становити вже 5000 (п`ять тисяч) євро, після чого визначив спосіб надання таких коштів. При цьому, ОСОБА_4 обумовив ОСОБА_6 , що половину суми, тобто 2500 (дві тисячі п`ятсот) євро, ОСОБА_6 повинен передати ОСОБА_4 перед виїздом в бік державного кордону України, а решту суми в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) євро надати іншим невстановленим на даний час особам безпосередньо перед перетином державного кордону України. Також ОСОБА_4 наказав ОСОБА_6 бути на зв`язку та чекати подальших вказівок.

Надалі, 29.07.2024 під час особистої зустрічі із ОСОБА_6 , яка відбувалась в адміністративних межах м. Сторожинець Чернівецького району Чернівецької області, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими на даний час особами, повідомив ОСОБА_6 про порядок його незаконного переправлення через державний кордон України та проінструктував щодо майбутніх дій під час перетину держаного кордону України до Румунії. В подальшому, 21.08.2024 ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими на даний час особами, використовуючи багатоплатформову службу зашифрованих повідомлень «Telegram», зателефонував до ОСОБА_6 та повідомив про необхідність їх особистої зустрічі після 18:00 год в АДРЕСА_2 , щоб отримати половину обумовленої раніше суми, тобто 2500 (дві тисячі п`ятсот) євро, та здійснити його тимчасове поселення до будиночків, які використовуються для відпочинку поблизу озера (рибацькі угіддя) в адміністративних межах АДРЕСА_3 .

Так, 21.08.2024 біля 19:30 год, ОСОБА_6 на виконання вказівок ОСОБА_4 , який діяв за попередньою змовою з іншими невстановленими на даний час особами, прибув на АДРЕСА_2 , де зустрівся із ОСОБА_4 .

Під час цієї зустрічі ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими на даний час особами, висловив ОСОБА_6 вимогу про передачу йому особисто коштів в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) євро та надав вказівку щодо подальшого самостійного прямування ОСОБА_6 до відпочинкових будинків поблизу озера (рибацькі угіддя) в адміністративних межах АДРЕСА_3 , надавши при цьому відповідні географічні координати місця прибуття.

Після цього, ОСОБА_4 , який діяв за попередньою змовою з іншими невстановленими на даний час особами, використовуючи транспортний засіб марки «ВАЗ» білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вирушив з АДРЕСА_2 , де згідно з розробленим планом повинен був знову зустрітися із ОСОБА_6 для одержання обумовлених коштів.

Цього ж дня, тобто 21.08.2024 біля 21:00 год, ОСОБА_6 прибув за вказівкою ОСОБА_4 до відпочинкових будинків поблизу озера (рибацькі угіддя) в адміністративних межах АДРЕСА_3 та орендував в одному із будиночків кімнату, про що телефонним зв`язком повідомив ОСОБА_4 та очікував подальших вказівок останнього.

В подальшому, 21.08.2024 біля 22:00 год ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими на даний час особами, використовуючи мотоцикл марки «SKY MOTO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , прибув на визначене ним місце поряд із відпочинковими будинками поблизу озера (рибацькі угіддя) в адміністративних межах АДРЕСА_3 , де знову зустрівся з ОСОБА_6 . Під час розмови ОСОБА_6 , виконуючи вказівки ОСОБА_4 , передав йому грошові кошти в сумі 1300 (одна тисяча триста) євро, як частину грошових коштів за незаконне переправлення його через державний кордон України в Румунію, після чого ОСОБА_4 було затримано працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець с. Давидівка Сторожинецького району Чернівецької області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленнями про виявлене кримінальне правопорушення УСР в Чернівецькій області від 17.07.2024 №2 2686-2024 та 7 відділу 6 управління Департаменту військової контррозвідки Служби Безпеки України від 16.07.2024 №17/6/7/-2120; показаннями свідка ОСОБА_6 та протоколом від 17.09.2024 слідчого експерименту за його участі; протоколом від 21.08.2024 затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України; протоколом огляду місця події від 21.08.2024, речовими доказами та іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

23.08.2024 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Чернівців до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також визначено розмір застави в сумі 242 240 грн.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 15.10.2024 строк тримання під вартою обвинуваченому продовжено до 22.11.2024 з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 242 240 грн.

Перелік ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати.

В судовому засіданні прокурор клопотання про продовження застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підтримав, посилаючись на викладені в клопотанні обставини і докази.

Прокурор вказав , що продовжують існувати ризики передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не перестали існувати та не зменшились.

В обґрунтування необхідності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , покладається запобігання спробам :

- переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду.

Даний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна. За таких обставин, у разі доведення винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, до останнього буде застосоване виключно реальне покарання у виді позбавлення волі. Наведена обставина у виді безальтернативності та тяжкості покарання сама по собі може бути мотивом та підставою для ОСОБА_4 вчинити дії з метою переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Крім того даний ризик існує, оскільки, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи обізнаним у методах незаконного перетину державного кордону України, зможе особисто виїхати за межі України з метою не бути притягненим до кримінальної відповідальності.

Вказане підтверджується постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27.02.2024 (справа № 715/617/24), відповідно до якої 22.02.2024 о 03:40 у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Порубне» на в`їзд в Україну було виявлено громадянина України ОСОБА_4 . Під час перевірочних заходів встановлено, що 04.12.2023 ОСОБА_4 здійснив незаконний перетин державного кордону поза пунктами пропуску на території Чернівецької області, Сторожинецького району поблизу населеного пункту Банилів-Підгірний з України в Румунію ;

- незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Даний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що до вчинення кримінального правопорушення причетні й інші особи, останній може впливати на них шляхом узгодження показань. Крім того, ОСОБА_4 зможе впливати на дачу показань свідків, в тому числі свідка ОСОБА_6 , оскільки знає їх особисто, та може вчинити дії, спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності шляхом умовлянь, підкупу чи залякувань, може спонукати свідків відмовитися від надання показань, зміни раніше наданих показань чи уникати явки до суду з метою проведення їх допиту безпосередньо під час судового засідання ;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Даний ризик обґрунтовується тим, що у провадженні Садгірського районного суду м. Чернівців перебуває кримінальне провадження № 0000843 від 20.10.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

В судові засідання, які були призначені на 27.11.2023, 07.12.2023, 09.01.2024, 05.02.2024, 04.03.2024, 12.03.2024, обвинувачений ОСОБА_4 , який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, не з`явився. Вказані обставини свідчать про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 не забезпечить належної процесуальної поведінки останнього, оскільки він може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме може ігнорувати виклики слідчого, прокурора чи суду ;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначений ризик обґрунтовується тим, що 30.07.2024 до Сторожинецького районного суду Чернівецької області вже передано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000270 від 31.05.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Крім того, ОСОБА_4 офіційних доходів не має, засоби для існування у нього відсутні, що може спонукати його до вчинення інших кримінальних правопорушень, в тому числі і правопорушень, пов`язаних із незаконним переправленням осіб через державний кордон України.

З огляду на викладене, застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив у данному клопотанні відмовити.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання, вказуючи на недоведеність прокурором зазначених ризиків, але якщо суд встановить підстави для продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то просив застосувати мінімальний розмір застави.

Заслухавши доводи учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання суд дійшов до наступних висновків.

Частиною 3 ст. 331 КПК України визначено, що суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування запобіжного заходу і може продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців 23.08.2024 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також визначено розмір застави в сумі 242 240 грн.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 15.10.2024 строк тримання під вартою обвинуваченому продовжено до 22.11.2024 з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 242 240 грн.

Таким чином, в суді правомірно виникло питання щодо обраної міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , так як строк дії такого заходу закінчується 22.11.2024 року, а розгляд кримінального провадження неможливо завершити внаслідок поважних, об`єктивних причин які не залежать від суду.

Згідно ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, і обставин, які перешкоджають завершенню розгляду кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання обвинуваченого під вартою.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд враховує, що продовжуючи вирішення питань зазначених в ст.194 КПК України, а саме щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, суд встановив, що в розглядуваному клопотанні про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також безпосередньо в судовому засіданні прокурор зазначив і посилався на наявність чотирьох ризиків передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може : переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду ; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні ; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином ; вчинити інше кримінальне правопорушення .

Суд вважає обгрунтованим твердження прокурора щодо можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду, виходячи з того, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна. За таких обставин, у разі доведення винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, до останнього буде застосоване виключно реальне покарання у виді позбавлення волі. Наведена обставина у виді безальтернативності та тяжкості покарання сама по собі може бути мотивом та підставою для ОСОБА_4 вчинити дії з метою переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Крім того даний ризик існує, оскільки, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи обізнаним у методах незаконного перетину державного кордону України, зможе особисто виїхати за межі України з метою не бути притягненим до кримінальної відповідальності.

Вказане підтверджується постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27.02.2024 (справа № 715/617/24), відповідно до якої 22.02.2024 о 03:40 у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Порубне» на в`їзд в Україну було виявлено громадянина України ОСОБА_4 . Під час перевірочних заходів встановлено, що 04.12.2023 ОСОБА_4 здійснив незаконний перетин державного кордону поза пунктами пропуску на території Чернівецької області, Сторожинецького району поблизу населеного пункту Банилів-Підгірний з України в Румунію.

Суд знаходить доказаним ризик, щодо можливості у обвинуваченого ОСОБА_4 здійснювати незаконний вплив на свідків, в тому числі свідка ОСОБА_6 , оскільки знає їх особисто, та може вчинити дії, спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності шляхом умовлянь, підкупу чи залякувань, може спонукати свідків відмовитися від надання показань, зміни раніше наданих показань чи уникати явки до суду з метою проведення їх допиту безпосередньо під час судового засідання.

Суд вважає доказаним також і ризик, щодо перешкоджання обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальному провадженню іншим чином . Даний ризик обґрунтовується тим, що у провадженні Садгірського районного суду м. Чернівців перебуває кримінальне провадження № 0000843 від 20.10.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України. В судові засідання, які були призначені на 27.11.2023, 07.12.2023, 09.01.2024, 05.02.2024, 04.03.2024, 12.03.2024, обвинувачений ОСОБА_4 , який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, не з`явився. Вказані обставини свідчать про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 не забезпечить належної процесуальної поведінки останнього, оскільки він може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме може ігнорувати виклики слідчого, прокурора чи суду.

Підтвердженим на думку суду існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки зазначений ризик обґрунтовується тим, що 30.07.2024 року до Сторожинецького районного суду Чернівецької області вже передано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000270 від 31.05.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Крім того, ОСОБА_4 офіційних доходів не має, засоби для існування у нього відсутні, що може спонукати його до вчинення інших кримінальних правопорушень, в тому числі і правопорушень, пов`язаних із незаконним переправленням осіб через державний кордон України.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою чи іншого, більш м`якого, запобіжного заходу, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Зазначаючи про підтвердження в суді ризиків та навівши в суді підстави щодо неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, прокурор довів, що застосування інших, м`якших запобіжних заходів до обвинуваченого є неможливим оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти підтвердженим ризикам.

При цьому суд враховує, що такий найбільш суворий запобіжний захід застосовується, згідно положень п.4 ч. 2 ст.183 КПК України, до раніше не судимої особи яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна.

Виходячи з наявності підтверджених ризиків, суд вважає, що прокурор довів наявність всіх обставин передбачених пунктами 1, 2 та 3 ч.1 ст.194 КПК України, що свідчить про обґрунтованість клопотання. Існування всіх вказаних обставин в сукупності, свідчить про необхідність застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 продовження запобіжного заходу у виді тримання його під вартою.

Разом з тим суд враховує, що згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті, яка не заперечує визначення розміру застави для злочину у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 .

Зважаючи на норми зазначені в ч.3 ст.183 КПК України, суд на виконання свого обов`язку щодо визначення розміру застави при застосуванні запобіжного заходу у вигляді продовження тримання під вартою, визначає його у відповідності до положень ст.182 ч.5 КПК України, враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість злочину, майновий стан обвинуваченого , його особу, молодий вік та ризики передбачені статтею 177 КПК України.

Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до норм ч.3 ст.183 та ч.5 ст.194 КПК України у разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 певні обов`язки.

Виходячи із необхідності визначення розміру застави який, згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України, повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим , покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, суд, враховуючи наявні ризики та роль обвинуваченого у вчиненні цих злочинів вважає, що таким розміром має бути 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.177, 182, 199 , 395 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі « Чернівецький слідчий ізолятор » до 18 січня 2025 року включно .

Ухвала щодо продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Розмір застави визначити у межах 80 (вісімдесяти ) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, які можуть бути внесені як обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Чернівецькій області, код отримувача , банк одержувача Держказначейська служба України м.Київ, код банку отримувача 37567646, рахунок UA0008745, одержувач коштів: ТУ ДСА України в Чернівецькій області, зазначивши у призначенні платежу платіжного документу інформацію про ухвалу суду та ПІБ обвинуваченого).

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язок, протягом двох місяців, прибувати до прокурора або суду із встановленою останніми періодичністю, не відлучатися із місця свого проживання, без дозволу прокурора чи суду та повідомляти їх про зміну свого місця проживання та/або роботи, утримуватись від спілкування з будь-якою особою визначеною прокурором.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово суддю Сторожинецького районного суду Чернівецької області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню і діє по 18. 01. 2025 року включно та може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - в цей же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.

СУДДЯ: