Справа № 373/1489/24
Номер провадження 1-кп/373/190/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001126 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Переяслав-Хмельницького Київської області, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

встановив:

01 червня 2024 року близько 19 години 30 хвилин водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в складі з автомобільним причепом марки «ПА 004» модель «ПР_ЛЕГКОВИЙ_В», реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухаючись по вул. Ярмарковій в напрямку перехрестя з вулицею Шкільна в м. Переяслав Київської області, в порушення п.п. 10.1, 16.13 ПДР України, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, почавши здійснювати поворот ліворуч, цим самим створивши загрозу безпеці дорожнього руху, здійснив зіткнення з мотоциклом марки «Forte» модель «FT110-D», без реєстраційного номеру, під керуванням ОСОБА_5 , який рухався в зустрічному напрямку.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла марки «Forte» модель «FT110-D», без реєстраційного номеру, ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я більш як 21 день.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 10.1, 16.13 ПДР України перебуває в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді заподіяння потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

По суті пред`явленого обвинувачення в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину не визнав та показав наступне. В червні 2024 року ввечері він їхав по вул. Ярмарковій в м. Переяслав з пасіки автомобілем марки «ВАЗ» з причепом, разом із Симонцем та ще одним чоловіком. Їхав по своїй полосі, зупинився на перехресті з вулицею Шкільна, десь посередині, трішки повернувши в межах своєї смуги руху, дорожньої розмітки не було, подивився вправо - нікого не було. Тільки почав дивитися на вулицю Шкільну, відчув сильний удар. Вийшов з автомобіля, потерпілий сидів під брівкою десь за 3 м від автомобіля, його мотоцикл - ще далі за 1,5 м. Зіткнення відбулося в смузі руху його ( ОСОБА_3 ) автомобіля. До приїзду працівників поліції автомобіль ВАЗ не рухався. Слідчий експеримент з обвинуваченим проводився і він розповідав теж саме. Під час складання Схеми ДТП претензій не було, Схему йому не показували. Будь-якої допомоги потерпілому не надавав, бо не вважає себе винним

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим під час судового розгляду своєї вини, подія кримінального правопорушення (злочину) та винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) доводиться показаннями потерпілого, свідків та документами.

Зокрема:

- з витягу з кримінального провадження № 0001126 від 02 червня 2024 року ( а.с.88) вбачається, що до ЄРДР внесено відомості про те, що 01 червня 2024 року о 19 год. 30 хв. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в складі з автомобільним причепом марки «ПА 004» модель «ПР_ЛЕГКОВИЙ_В», реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухаючись по АДРЕСА_2 , намагаючись здійснити поворот ліворуч, не надав переваги в русі мотоциклу марки «Forte» модель «FT110-D», під керуванням ОСОБА_5 , який здійснював рух в зустрічному напрямку, в результаті події водій мотоцикла отримав тілесні ушкодження.

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01 червня 2024 року та додатків до нього(а.с.89-105) вбачається, серед іншого, місце ДТП, напрямок руху транспортних засобів, місця розташування транспортних засобів після ДТП, наявна дорожня розмітка, локалізація пошкоджень транспортних засобів.

З висновку експерта № 571 за результатами проведення автотехнічної експертизи від 24 червня 2024 року ( а.с.116-119) вбачається, що несправностей системи робочого гальма, рульового керування, елементів підвіски, шин та коліс автомобіля марки «ВАЗ-2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в складі з автомобільним причепом марки «ПА 004» модель «ПР_ЛЕГКОВИЙ_В», реєстраційний номер НОМЕР_3 , які б могли вплинути на механізм розвитку даної ДТП, не встановлено.

З висновку експерта № 572 за результатами проведення автотехнічної експертизи від 24 червня 2024 року ( а.с.122-125) вбачається, що несправностей системи робочого гальма, рульового керування, елементів підвіски, шин та коліс мотоцикла марки «Forte» модель «FT110-D» без реєстраційного номеру, які б могли вплинути на механізм розвитку даної ДТП, не встановлено.

З висновку експерта № 573 за результатами проведення транспортно-трасологічної експертизи від 25 червня 2024 року (а.с. 128-132) вбачається, що встановити розташування транспортних засобів в момент первинного контактування з достатнім ступенем точності з прив`язкою до базових габаритних точок до меж проїзної частини не надається можливим, через відсутність в наданих на дослідження матеріалах кримінального провадження, необхідного для цього комплексу трасологічних ознак. Експертом установлено розташування транспортних засобів в момент первинного контакту по відношенню один до одного (кут до 1300) та вид зіткнення (перехресне, зустрічне, косе) лівої передньої частини автомобіля із лівою бічною поверхнею мотоцикла.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 17 червня 2024 року за участю ОСОБА_3 та додатків до нього (а.с. 133-141) вбачається зазначені ним місце розташування автомобіля перед початком зміни напрямку руху, траєкторія руху та місце зіткнення. Протокол та додаток підписаний ОСОБА_3 , зауважень не містить.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 17 червня 2024 року за участю ОСОБА_5 та додатків до нього (а.с. 142-151) вбачається зазначені ним місце розташування мотоцикла перед зіткненням та місце зіткнення. Протокол та додаток підписаний ОСОБА_5 , зауважень не містить.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 19 червня 2024 року за участю свідка ОСОБА_8 та додатків до нього (а.с. 152-159) вбачається зазначені ним місця розташування мотоцикла та автомобіля перед зіткненням, траєкторія руху автомобіля та місце зіткнення. Протокол та додаток підписаний ОСОБА_8 , зауважень не містить.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 17 червня 2024 року за участю свідка ОСОБА_9 та додатків до нього (а.с. 160-167) вбачається зазначені нею місце розташування автомобіля та мотоцикла перед початком зміни напрямку руху та місце зіткнення транспортних засобів. Протокол та додаток підписаний ОСОБА_9 , зауважень не містить.

Висновком експерта № 61 д від 24 червня 2024 року (а.с.168-170) зафіксовано тілесні ушкодження ОСОБА_5 та встановлено, що вони відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я більш як 21 день.

З висновку експерта № 652 автотехнічної експертизи від 24 червня 2024 року (а.с.173-181) вбачається наступне.

За даних дорожніх обставинах, при заданому комплексі вихідних даних, водій автомобіля марки «ВАЗ-2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в складі з автомобільним причепом марки «ПА 004» модель «ПР_ЛЕГКОВИЙ_В», реєстраційний номер НОМЕР_3 , виконуючи поворот вліво на нерегульованому перехресті, повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України.

В даній дорожній обстановці водій автомобіля марки «ВАЗ-2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в складі з автомобільним причепом марки «ПА 004» модель «ПР_ЛЕГКОВИЙ_В», реєстраційний номер НОМЕР_3 , виконуючи вимоги п.10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість уникнути даної ДТП.

В заданій дорожній ситуації дії водія автомобіля марки «ВАЗ-2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в складі з автомобільним причепом марки «ПА 004» модель «ПР_ЛЕГКОВИЙ_В», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 16.3 ПДР України, і, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки та настанням даної ДТП.

За даних дорожніх обставинах, при заданому комплексі вихідних даних, водій мотоцикла марки «Forte» модель «FT110-D» без реєстраційного номеру, рухаючись не більше 50 км/год, при виникненні небезпеки у вигляді автомобіля, водій якого виконував поворот ліворуч, повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12,3, 12,4, 12.9.б) Правил дорожнього руху України.

В даній дорожній обстановці водій мотоцикла марки «Forte» модель «FT110-D» без реєстраційного номеру, виконуючи вимоги п.п. 12,3, 12,4, 12.9.б) Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість уникнути даної ДТП.

В заданій дорожній ситуації дії водія мотоцикла марки «Forte» модель «FT110-D» без реєстраційного номеру, ОСОБА_5 не відповідали вимогам п.п. 12,3, 12,4, 12.9.б) ПДР України, і, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки та зіткнення з автомобілем.

З результату тесту приладу «Драгер» ОСОБА_3 під час ДТП в стані алкогольного сп`яніння не перебував (а.с. 182).

Потерпілий ОСОБА_5 показав суду наступне. 01 червня 2024 року близько 19 год. 15 хв. він рухався мотоциклом по вулиці Ярмарковій зі сторони «Совхозу» в бік центру в по середині своєї смуги руху зі швидкістю близько 65 км/год. з включеним світлом ближніх фар. На повороті в бік вулиці Шкільна приблизно за 70 м. побачив автомобіль ВАЗ, який стояв із включеним поворотом. Приблизно за 3-4 м. автомобіль різко почав поворот, перекривши дві смуги руху, оскільки був з причепом. Хотів об`їхати, однак не встиг, оскільки це сталося раптово. ДТП сталося на його смузі руху, ударили його мотоцикл, а не він автомобіль. Після ДТП його забрала швидка. Йому було проведено оперативне втручання і у медзакладі ОСОБА_10 , і в Києві (вставили суглоб, наклали гіпс, вставили імплант, зшили сухожилля та тимчасово нерв). Він проходив різні медичні обстеження (КТ, МРТ тощо). До цього часу (більше 4 місяців) перебуває на лікарняному і зараз вирішується питання встановлення йому групи інвалідності. Дана ДТП вплинула на все його життя: втратив роботу (був перевізником), постійний біль та дискомфорт, обмеження у пересуванні, необхідність постійних процедур (масаж, реабілітаційні заходи) тощо. Все це негативно вплинуло на його звичне життя, завдало фізичного болю та моральних страждань, які він оцінює у 200000 гривень. Матеріальні витрати в зв`язку із лікуванням в розмірі 67262 гривень 00 коп. підтверджує відповідними квитанціями та чеками. Просить цивільний позов задовольнити в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_9 показала суду, що 01 червня 2024 року після 19 години, виїжджаючи на велосипеді з вулички, побачила мотоцикл, який рухався зі сторони Совхозу, та автомобіль, ніби Жигуль, який рухався з центру. Автомобіль був ніби з причепом, їхав не швидко і повертав на вулицю Шкільну, мотоцикл їхав з нормальною швидкістю назустріч автомобілю. Приблизно за метрів 10 від неї сталося ДТП. Хто в кого в`їхав, сказати не може, не звернула увагу. Викликала швидку через свого сусіда. З автомобіля вийшов ОСОБА_11 , він ніби був у шоці. В автомобілі ще були люди, скільки чоловік, не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_8 показав суду, що влітку 2024 року (можливо й червень), приблизно о 19-20 годині, їхав із ОСОБА_3 (був за кермом) та ОСОБА_12 із пасіки. Їхали по вулиці Ярмарковій із центру. Він сидів позаду, а ОСОБА_12 - спереду на пасажирському сидінні. Перед поворотом на вулицю Шкільну зупинилися в своїй полосі руху, нікого на дорозі не було, мотор працював. Зненацька почув рев та удар, момент удару не бачив. Після ДТП вийшов з автомобіля, який стояв в своїй смузі руху, до потерпілого не підходив. Автомобіль після удару не переміщали, він мав пошкодження лівої передньої фари та ліва сторона бампера. Підходила якась жінка з велосипедом, приїхала швидка, а потім поліція. Хто викликав, не знає.

Інших доказів не подано, клопотань з цього приводу не заявлено.

Клопотань про визнання доказів недопустимими чи неналежними подано не було.

Отже, дослідженні докази суд вважає належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність - достатньою та взаємозв`язаною для прийняття відповідного процесуального рішення.

Обставини вчинення даного кримінального правопорушення (злочину) встановлені та підтвердженні матеріалами кримінального провадження.

При цьому, слід зазначити наступне.

В судових дебатах захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 зазначив, що обвинувачення ОСОБА_3 грунтується на порушення ним п. 10.1 та 16.13 ПДР України. Пункт 10.1 ПДР є загальним правилом для всіх водіїв, а пункт 16.3 ПДР вже визначає конкретне правопорушення. І з обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_3 порушив пункт ПДР 16.13, а саме «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху». Разом з тим, останній рухався по головній дорозі назустріч потерпілому ОСОБА_5 , тому про яку другорядну дорогу йде мова, невідомо. Крім того, ОСОБА_5 сам порушив ПДР України, оскільки керував не зареєстрованим транспортним засобом, та перевищив швидкість руху. Крім того, із дослідженого висновку експерта вбачається, що і обвинувачений, і водій мотоцикла ОСОБА_5 мали технічну можливість уникнути зіткнення, та з технічної точки зору дії обох знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків. Тому просить виправдати свого підзахисного.

Оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вказані захисником обставини не можуть бути підставами для виправдання обвинуваченого ОСОБА_3 , виходячи з наступного.

Відповідно до п. 16.3 ПДР України, перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються рівнозначною дорогою в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Відповідно до п. 16.11 ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

З тексту обвинувального акта в даному кримінальному провадженні вбачається, і це встановлено судом, що ОСОБА_3 01 червня 2024 року близько 19 години 30 хвилин, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в складі з автомобільним причепом марки «ПА 004» модель «ПР_ЛЕГКОВИЙ_В», реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухаючись по вул. Ярмарковій в напрямку перехрестя з вулицею Шкільна в м. Переяслав Київської області, в порушення п.п. 10.1, 16.13 ПДР України, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, почавши здійснювати поворот ліворуч, цим самим створивши загрозу безпеці дорожнього руху, здійснив зіткнення з мотоциклом марки «Forte» модель «FT110-D», без реєстраційного номеру, під керуванням ОСОБА_5 , який рухався в зустрічному напрямку.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла марки «Forte» модель «FT110-D», без реєстраційного номеру, ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я більш як 21 день.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 10.1, 16.13 ПДР України перебуває в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді заподіяння потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Отже, числове вираження пунктів ПДР України, які порушив ОСОБА_3 , зазначено як 10.1 та 16.13. Словесне фіксування його дій також вказано в контексті, зокрема п. 16.13 ПДР («почавши здійснювати поворот ліворуч,…. здійснив зіткнення з мотоциклом, …. який рухався в зустрічному напрямку»), у відповідності до Правил дорожнього руху.

Разом з тим, при словесному цитуванні дослівно пункту 16.13 ПДР в обвинувальному акті зазначено «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху».

Проаналізувавши в сукупності сам текст обвинувального акта, дослідженні докази, в тому числі витяг з ЄРДР, висновок експерта № 652 автотехнічної експертизи від 24 червня 2024 року, зважаючи на те, що числове вираження пункту ПДР 16.13 повністю узгоджується зі словесним фіксуванням вчинених обвинуваченим дій, які повністю підпадають під дії, які фактично містяться у пункті 16.13 ПДР України, словесне вираження пункту 16.13 ПДР в обвинувальному акті як «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху» (фактично пункту 16.11 ПДР) вбачається технічною опискою внаслідок людського фактору і не впливає на розуміння суті обвинувачення.

У постанові від 21 серпня 2019 року (справа № 682/956/17) Велика Палата Верховного Суду виснувала наступне.

«Як убачається із законодавчого визначення, злочином може бути визнано лише протиправне, суспільно небезпечне, винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину (ч. 1 ст. 11 КК). Звідси одним з елементів складу злочину може бути визнано певну поведінку людини, свідомий та вольовий вчинок, а не певний стан особи.

Диспозиція ст. 286 КК сформульована законодавцем як бланкетна, тому для встановлення ознак об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого цією статтею, потрібно проаналізувати ті нормативно-правові акти, які унормовують правила безпеки руху й експлуатації транспорту, насамперед ПДР, для з`ясування, які саме порушення цих правил були допущені особою, котра керувала транспортним засобом у момент ДТП.

При цьому належить враховувати, що злочин, передбачений ст. 286 КК, є злочином із так званим матеріальним складом, і обов`язковою ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння (дію чи бездіяльність), є не будь-які з допущених особою порушень ПДР, а лише ті з них, які спричиняють (викликають, породжують) суспільно небезпечні наслідки, передбачені в частинах 1, 2 або 3 ст.286 КК, тобто тільки такі порушення ПДР, які є причиною настання цих наслідків і, отже, перебувають із ними у причиновому зв`язку. Таким чином, об`єктивна сторона даного складу злочину включає такі обов`язкові елементи: 1)діяння (дія або бездіяльність); обстановка; 2)суспільно-небезпечні наслідки (середньої тяжкості тілесне ушкодження ч. 1, смерть потерпілого або тяжке тілесне ушкодження ч.2, загибель кількох осіб ч. 3); причиновий зв`язок між суспільно небезпечним діянням та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками.

Діяння полягає в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту. Воно може вчинятися шляхом дії або бездіяльності й полягати: 1)у вчиненні дій, заборонених правилами (наприклад, керування транспортним засобом у стані сп`яніння чи без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії тощо); 2) у невиконанні дій, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту (не зниження швидкості руху відповідно до дорожньої обстановки, недотримання безпечного інтервалу тощо).

Обстановка вчинення злочину характеризується тим, що діяння вчиняється та наслідки настають в обстановці дорожнього руху.

Причиновий зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту, допущене винуватою особою, неминуче зумовлює шкідливі наслідки, передбачені ст. 286 КК.

Допущені особою, яка керує транспортним засобом, порушення ПДР можуть бути умовно поділені на дві групи: а) порушення, які самі по собі (без порушення інших правил ПДР) не здатні викликати суспільно небезпечні наслідки, зазначені у ст. 286 КК (наприклад, керування транспортним засобом без посвідчення водія на керування транспортним засобом відповідної категорії, не зареєстрованим, або без належного номерного знаку (підп. «в» п. 2.9 ПДР) тощо); б) порушення, які самі по собі (навіть без будь-яких інших додаткових факторів) містять реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків і тим самим виступають як головна, вирішальна умова, без якої наслідки не настали б і яка з неминучістю викликає (породжує) їх у конкретній ДТП, що мала місце (наприклад, порушення правил перестроювання транспортних засобів (п.10.3ПДР), розвороту (п. 10.7 ПДР), заборони виїзду на зустрічну смугу руху транспорту (п. 11.4 ПДР) тощо).

Під час розгляду кримінального провадження суд зобов`язаний виявити, встановити і вказати в мотивувальній частині вироку порушення ПДР, які мали місце під час конкретної ДТП, але водночас він повинен чітко зазначати у вироку, які саме з цих порушень були причиною настання наслідків, передбачених ст. 286 КК, тобто знаходилися у причиновому зв`язку з ними, а які з цих порушень виконали лише функцію умов, що їм сприяли.».

У постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року (справа № 163/1753/17) вказано наступне.

«У випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу злочину, передбаченого відповідними частинами ст. 286 КК України, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв, того, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясування ступеня участі (внеску) кожного з них у спричиненні злочинного наслідку.

У постанові від 24 вересня 2020 року (справа №372/2613/18) Верховний Суд зазначив, що у випадку дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв для вирішення питання про наявність чи відсутність в їхніх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідними частинами ст. 286 КК України, необхідно встановити причинний зв`язок між діяннями (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, дослідити характер та черговість порушень, які вчинив кожен із водіїв, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясувати ступінь участі кожного у спричиненні злочинного наслідку. При цьому виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Таким чином, із фактичних обставин даного кримінального провадження, з сукупності доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження та досліджено судом, однозначно та безальтернативно встановлено, що порушення водієм ОСОБА_3 п. 10.1 та 16.13 ПДР України стало першопричиною причиною ДТП та мало суспільно небезпечний наслідок у вигляді заподіяння потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. В його діях присутні всі три обов`язкові елементи об`єктивної сторони складу даного злочину: діяння та обстановка; суспільно-небезпечні наслідки (середньої тяжкості тілесне ушкодження); причинний зв`язок між суспільно небезпечним діянням та суспільно небезпечними наслідками. Доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 порушив правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом, не встановлено.

В даній справі не викликає сумніву, що обвинувачений усвідомлював, що він, змінюючи напрямок руху (поворот ліворуч), має діяти таким чином, щоб не створити перешкод учасникам руху, які мають перевагу. Перед здійсненням маневру повороту він мав врахувати розташування, швидкість та інші важливі фактори руху транспортних засобів, що мали перевагу, аби переконатися, що актуальна дорожня обстановка дозволяє здійснити маневр.

Щодо дій потерпілого ОСОБА_5 , слід зазначити, що висновок експерта № 652 автотехнічної експертизи від 24 червня 2024 року не дає однозначної та безальтернативної відповіді про його можливість в даній ситуації уникнути ДТП (одна версія - не міг, дві версії - міг, одна версія - дане питання не вдалося вирішити) та про наявність причинного зв`язку (за одною версією причинний зв`язок наявний через порушення ним трьох пунктів ПДР України, за двома іншими версіями - наявний через порушення одного пункту ПДР, ще за однією - встановити не вдається за можливе).

Порушення учасником дорожнього руху ПДР саме по собі не виключає винуватість іншого учасника руху, і створення небезпеки учасником дорожнього руху, яку водій був у стані виявити, не звільняє того від обов`язку вжити заходи, необхідні для уникнення або зменшення шкідливих наслідків від створеної небезпеки.

Отже, проаналізувавши в сукупності всі наявні докази, суд вважає, що позицію обвинуваченого ОСОБА_3 слід розцінювати як обраний спосіб захисту від обвинувачення з метою уникнення відповідальності за вчиненні дії, зважаючи на те, що вони є такими, що не в повній мірі відповідають встановленим обставинам справи, спростовуються наведеними вище доказами в сукупності. Зокрема, щодо місця зіткнення на смузі руху мотоцикла - показаннями потерпілого, свідка ОСОБА_9 , які узгоджуються між собою та за результатами проведених з ними слідчих експериментів та слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_8 , огляду місця події та частково з показаннями самого обвинуваченого щодо того, що після ДТП його автомобіль не переміщувався. На фототаблицях та схемах до слідчих експериментів, та Схемі місця ДТП зафіксовано місце зіткнення транспортних засобів та їх положення відразу після ДТП. Також з даних доказів вбачається, що дорожня розмітка на ділянці дороги, де сталося ДТП, є.

Таким чином, злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, не встановлено.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , виходячи з вимог закону про достатність покарання для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, зважаючи на вік обвинуваченого та ту обставину, що раніше він не притягався до відповідальності за порушення правил дорожнього руху, в стані алкогольного сп`яніння не перебував, і приходить висновку призначити покарання у виді штрафу в розмірі в межах санкції статті з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Потерпілим ОСОБА_5 поданий цивільний позов про стягнення із обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі 67262 гривень та моральної шкоди в розмірі 200 000 гривень (а.с. 18-43). Посилається на те, що внаслідок дій обвинуваченого ОСОБА_3 відразу після ДТП його забрала швидка. Йому було проведено оперативне втручання і у медзакладі Переяслава, і в Києві (вставили суглоб, наклали гіпс, вставили імплант, зшили сухожилля та тимчасово нерв). Він проходив різні медичні обстеження (КТ, МРТ тощо). До цього часу (більше 4 місяців) перебуває на лікарняному і зараз вирішується питання встановлення йому групи інвалідності. Дана ДТП вплинула на все його життя: втратив роботу (був перевізником), постійний біль та дискомфорт, обмеження у пересуванні, необхідність постійних процедур (масаж, реабілітаційні заходи) тощо. Все це негативно вплинуло на його звичне життя, завдало фізичного болю та моральних страждань, які він оцінює у 200000 гривень. Матеріальні витрати в зв`язку із лікуванням в розмірі 67262 гривень 00 коп. підтверджує відповідними квитанціями та чеками. Просить цивільний позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє, зокрема, транспортним засобом.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 на автомобіль марки «ВАЗ-2107», його власником є обвинувачений ОСОБА_3 (а.с.188).

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та /або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до ч. 5 цієї статті цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, в межах заявлених позовних вимог, оцінивши додані до цивільного позову докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Потерпілий просить відшкодувати матеріальну шкоду в розмірі 67262 грн 00 коп., що складається з витрат на лікування, придбання ліків та медичних товарів, послуг. Розмір таких витрат підтверджується наданими доказами (чеки, квитанції, накладні) та підлягає до задоволення на підставі ст. 1195 ЦК України.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, завданої потерпілому, суд враховує глибину і тривалість моральних його страждань, обгрунтування позовних вимог в цій частині, те, що шкоду заподіяно злочином, тяжкість тілесних ушкоджень потерпілого, наслідків, що настали, тривалість реабілітаційного періоду внаслідок травм, інші обставини справи в їх сукупності, в тому числі і не надання обвинуваченим ОСОБА_3 будь-якої допомоги та не відшкодування ним будь-якої шкоди, бере до уваги вимоги ст.ст. 1167, 1168, 1187, 1188 ЦК України, керуючись вимогами розумності і справедливості, нормами ст. ст. 128, 129 КПК України, ст. ст.12, 13 ЦПК України і приходить до висновку визначити розмір моральної шкоди в сумі 50000 гривень.

Судові витрати за проведення експертиз слід стягнути з обвинуваченого на користь держави (у відповідності із наявними в матеріалах справи доказів, які досліджені судом, розмір витрат становить 30291 грн. 20 коп.).

Питання речових доказів вирішується у порядку ст. 100 КПК України.

Питання скасування арешту транспортного засобу - мотоцикла марки «Forte» модель «FT110-D», без реєстраційного номеру, - слід вирішити на підставі на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Підстав скасовувати арешт на належний обвинуваченому ОСОБА_3 автомобіль марки «ВАЗ-2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в складі з автомобільним причепом марки «ПА 004» модель «ПР_ЛЕГКОВИЙ_В», реєстраційний номер НОМЕР_3 , суд не вбачає, враховуючи норми ч. 4 ст. 174 КПК України, зважаючи на часткове задоволення цивільного позову потерпілого, розміру такого стягнення та відсутність будь-якого відшкодування шкоди обвинуваченим.

Керуючись ст. ст. 100, 128, 174, 373, 374, 615 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень 00 коп. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в загальному розмірі 30291 (тридцять тисяч двісті дев`яносто одна) гривня 20 копійок.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 67262 (шістдесят сім тисяч двісті шістдесят дві) гривні 00 коп. матеріальної шкоди та 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 коп. моральної шкоди.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді на мотоцикл марки «Forte» модель «FT110-D», без реєстраційного номеру, який належить ОСОБА_5 .

Після набрання вироком законної сили речові докази:

- мотоцикл марки «Forte» модель «FT110-D», без реєстраційного номеру, який переданий на відповідальне зберігання потерпілому, - залишити власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору

Суддя: ОСОБА_1