Провадження 11-кп/824/3116/2024 Доповідач в 2 інстанції ? ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

06 червня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисниці ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0001389 за апеляційною скаргою захисниці обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокатки ОСОБА_7 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 19 січня 2024 року, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Святошинського районного суду міста Києва від 19 січня 2024 року,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч.1 ст.286 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

вирішене питання про речові докази та процесуальні витрати.

Відповідно до вироку, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , близько 11 год. 15 хв, керуючи технічно справним автомобілем, марки «Skoda», моделі «Octavia», номерний знак НОМЕР_1 , по другій смузі для руху по вул. Якуба Коласа в м. Києві, зі сторони бул. Ромена Роллана в м. Києві в напрямку вул. Гната Юри, зі швидкістю близько 40 км/год., в порушення вимог п. 1.3, п. 1.5, п. 2.3 (б, д), п. 10.1, п. 10.3, п. 10.4 Правил дорожнього руху України, раптово виїхав на першу смугу для руху та різко загальмував перед тролейбусом, який після висадки та посадки пасажирів рухався прямо в напрямку вул. Гната Юри, та в салоні якого, в якості пасажира знаходилася ОСОБА_9 , чим створив небезпеку та перешкоду для руху тролейбуса. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, потерпіла ОСОБА_9 , отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

В апеляційній скарзі захисниці вказано на незаконність та необгрунтованість вироку у зв`язку із порушенням вимог кримінального процесуального законодавства України. В обгрунтування скарги вказала на те, що судом не доведений причинно-наслідковий зв`язок, між діями водія тролейбуса та автомобіля, що призвело до ухвалення незаконного рішення. Судом не взято до уваги тих обставин, що судово-медична експертиза від 23 вересня 2021 року була проведена з порушенням Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 № 6, оскільки потерпіла особисто не була присутня під час проведення експертизи, що є обов`язковим. Також, на думку захисниці медична документація потерпілої ОСОБА_9 була отримана слідчим незаконним шляхом без належного процесуального оформлення, передбаченого КПК України. На переконання захисниці, обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 містить формальний перелік норм Правил дорожнього руху України, без з`ясування умислу, мотивів, мети кримінального правопорушення та причинно-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_8 та водія тролейбуса. Захисниця вказала на те, що місцевим судом не взято до уваги долучену до матеріалів справи заяву від потерпілої ОСОБА_9 , в якій зазначається, що обвинувачений ОСОБА_8 частково надав їй матеріальну допомогу, будь-яких претензій до обвинуваченого немає, та відмовилась від подальших слідчих дій в якості потерпілої, цивільний позов не заявляла. Окрім цього, місцевим судом не взято до уваги показання свідка ОСОБА_10 , який був безпосереднім свідком дорожньо-транспортної пригоди та надавав відеозапис з відеореєстратора свого автомобіля із місця події для доведення невинуватості ОСОБА_8 . На переконання захисниці, судом при призначенні покарання ОСОБА_8 не враховано характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а також дані про особу обвинуваченого, котрий раніше не судимий, має багаторічний стаж водіння, працює волонтером. Окрім цього, покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами фактично позбавить ОСОБА_8 можливість працювати. Призначене покарання у виді штрафу у розмірі 51 000 грн є надмірно великим для його сім`ї з двома дітьми в умовах воєнного стану. Також, місцевим судом не взято до уваги активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення ОСОБА_8 , який самостійно надав диски із відеозаписом події, активно співпрацював зі слідчим, добровільно допомагав потерпілій. Просила вирок скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 закрити.

У ході апеляційного розгляду захисницею ОСОБА_7 заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, тобто із підстав, передбачених ст.49 КК України. Обвинувачений ОСОБА_8 після роз`яснення йому наслідків звільнення від кримінальної відповідальності із підстав, передбачених ст.49 КК України клопотання захисниці ОСОБА_7 підтримав.

Прокурор не заперечував проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності із підстав, передбачених ст.49 КК України.

Вислухавши пояснення учасників апеляційного розгляду, вивчивши апеляційну скаргу та клопотання, обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання захисниці ОСОБА_7 з огляду на таке.

За правилами ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Як випливає зі змісту положень ст.49 КК України та ч.3 ст.285 КПК України, за наявності підстав та умов, передбачених ст.49 КК України та за наявності згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності саме із підстав закінчення строків давності - звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 пред`явлене обвинувачення за ч.1 ст.286 КК України, який відповідно до положень ч.4 ст.12 КК України є нетяжким злочином, подія якого мала місце 06 травня 2021 року.

За правилами п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо минуло три роки у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Таким чином, на момент перегляду апеляційним судом вироку Святошинського районного суду міста Києва від 19 січня 2024 року щодо ОСОБА_8 , строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за пред`явленим йому обвинуваченням закінчилися, що є підставою для його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Крім цього, обвинуваченому ОСОБА_8 у ході апеляційного розгляду були роз`яснені правові підстави та умови звільнення від кримінальної відповідальності на що він надав свою згоду на звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.49 КК України, що відповідно до положень ч.3 ст.285 КПК України є умовою звільнення від кримінальної відповідальності.

За наявності констатованих підстав звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.49 КК України та умов такого звільнення, колегія суддів вважає за необхідне, у відповідності до вимог ст.288 КПК України звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження із підстав п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Враховуючи те, що колегією суддів задоволене клопотання захисниці ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, наслідком чого є закриття кримінального провадження, перевірка доводів апеляційної скарги колегією суддів не проводилась і рішення по поданій апеляційній скарзі не ухвалювалось.

Керуючись ст. ст. 284, 286, 288, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Клопотання захисниці ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Святошинського районного суду міста Києва від 19 січня 2024 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

ОСОБА_8 звільнити від кримінальної відповідальності із підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.49 КК України, а саме у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 закрити із підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ

__________ _____________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4