Справа № 645/5802/24
Провадження № 1-кп/645/512/24

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженні за № 0000339 від 01.08.2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, українця, який має середньо-технічну освіту, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, пенсіонера, інваліда 2 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 358 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , з метою уникнення від встановленої Законом відповідальності за керування транспортним засобом, без передбаченого дозволу (посвідчення водія), в порушення вимог статті 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року, яка визначає основні положення щодо допуску до керування транспортними засобами, а також постанови Кабінету Міністрів України №340 від 8 травня 1993 року «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», а саме п. 16, згідно якого посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити в сервісному центрі МВС.

В червні 2021 року ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, з метою подальшого використання підробленого посвідчення водія, скориставшись всесвітньою мережею «Інтернет», на невстановленому сайті, вступив у змову з невстановленою особоюта усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, для сприяння у виготовленні підробленого документа, надав невстановленій особі свої анкетні дані, а саме фотозображення паспорту та фотокартку для подальшого їх внесення до підробленого документу, чим вчинив підроблення документа, який надає право, з метою використання його підроблювачем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, оскільки надавши невстановленій особі свої анкетні дані, які треба було внести для підроблення посвідчення водія, використовуючи мобільний телефон, переслав свою фотокартку та зразок свого підпису, тобто дії як ОСОБА_4 , так і не встановленої особи, були охоплені спільним умислом на виготовлення підробленого офіційного документа з розподілом функцій.

В подальшому вищевказана невстановлена особа, у невстановлений час та місці, виготовила підроблений документ посвідчення водія, який надає право керувати транспортним засобом та видається в установленому Законом порядку з дотриманням певної процедури, а саме бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 19.11.2021 року ТСЦ 8043, в яке внесла анкетні дані та фотографію ОСОБА_4 .. В подальшому, поштовим відправленням на ім`я ОСОБА_4 було направлено до відділення « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - підроблене, невстановленою особою, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 19.11.2021 року ТСЦ 8043 на ім`я ОСОБА_4 .

Далі, продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу,

ОСОБА_4 поштовим відправленням отримав у відділенні « ІНФОРМАЦІЯ_2 », від невстановленої особи, завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 19.11.2021 року ТСЦ 8043 на ім`я останнього, за що заплатив грошові кошти в сумі 8000 гривень, для подальшого використання завідомо підробленого посвідчення водія, тобто ОСОБА_4 був обізнаний про отримання посвідчення водія, з порушенням установленої чинним законодавством процедури, а отже й про факт підробки посвідчення водія, виданого на його ім`я.

Згідно висновку експерта судової технічної експертизи документів № СЕ-19/121-24/22506-ДД від 12.08.2024 року, бланк наданого для дослідження посвідчення водія, з серійним номером НОМЕР_1 , виданий 19.11.2021 ТСЦ 8043 на ім`я « ОСОБА_4 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України.

Згідно інформації регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС), ОСОБА_4 посвідчення водія не отримував. Посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 12.11.2021 у ТСЦ 6346 РСЦ ГСЦ МВС в Харківській області на ім`я ОСОБА_5 .

Крім того, ОСОБА_4 , продовжуючи свій протиправний умисел, будучи обізнаним про те, що відповідно до вимог статті 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року, яка визначає основні положення щодо допуску до керування транспортними засобами, а також п. п. «а» п. 2.1. ч. 2 «Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, які наголошують, що водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та необхідності складання відповідних іспитів для його отримання, затверджених наказом МВС України № 515 від 07.12.2009, достовірно знаючи, що він не отримував у встановленому «Положенням Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 8 травня 1993 року порядку, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 19.11.2021 року ТСЦ 8043 на ім`я ОСОБА_4 , та маючи умисел на подальше використання завідомо підробленого посвідчення водія, бланк якого відповідно до висновку експерта судової технічної експертизи документів № СЕ-19/121-24/22506-ДД від 12.08.2024 року, не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України, переслідуючи мету використання вищевказаного підробленого документу, усвідомлюючи, що пред`явлення посвідчення водія дозволить йому керувати транспортним засобом, у період часу з листопада 2021 по 01.08.2024 почав використовувати завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 19.11.2021 року ТСЦ 8043 на своє ім`я.

01.08.2024 року приблизно о 11 год. 33 хв., ОСОБА_4 , рухався по Салтівському Шосе в місті Харкові на мопеді «Musstang», без державного номерного знаку, де на блок посту, за адресою: АДРЕСА_2 , був зупинений працівником УПП в Харківській області ДПП в м. Харкові для перевірки документів. Після чого, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що у нього знаходиться при собі підроблений документ посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 19.11.2021 року ТСЦ 8043, яке він не отримував у встановленому «Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на законну вимогу працівників поліції пред`явив останнім, завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 19.11.2021 ТСЦ 8043 на своє ім`я. Тим самим, ОСОБА_4 використав, завідомо для нього підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 19.11.2021 року ТСЦ 8043 на ім`я ОСОБА_4 .

В судовому засіданні ОСОБА_4 , винним себе у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 358 КК України визнав повністю, зазначені в обвинувальному акті фактичні обставини справи не оспорював та підтвердив, у скоєному щиро каявся.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 , в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень за ч. 3, 4 ст. 358 КК України, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду, не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого, відомостей щодо речових доказів та судових витрат.

Аналізуючи вищевикладені докази, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 , своїми умисними діями, вчинив підроблення документу, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, та надає право, з метою використання його підроблювачем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 358 КК України,

Крім того, аналізуючи вищевикладені докази, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 ,своїми умисними діями, вчинив використання завідомо підробленого документа, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, і така кваліфікація його дій є вірною.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вимоги ст. 50,65 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

При визначенні ОСОБА_4 , виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та характер вчинених кримінальних правопорушень, що відноситься до категорії нетяжких за ч. 3 ст. 358 КК України, дані про особу обвинуваченого, який раніше не був засуджений, одружений, неповнолітніх дітей не має, не перебуває на обліку лікарів психіатра та нарколога, є пенсіонером та інвалідом 2 групи, а також пом`якшуючі покарання обвинуваченого обставини - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальіого правопорушення.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

На підставі викладеного, з урахуванням особи ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про необхідність призначити йому покарання, у межах санкції 3, 4 ст. 358 КК України, та застосування ст. 70 КК України, в вигляді позбавлення волі. Покарання у вигляді обмеження волі та штрафу суд не призначає, враховуючи, що обвинувачений є пенсіонером та інвалідом 2 групи.

Однак, приймаючи до уваги вищевказані обставини, дані, які характеризують особу обвинуваченого, враховуючи його щире каяття, відсутність судимостей, відсутність обтяжуючих покарання обставин, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, суд вважає про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 , можливо без ізоляції його від суспільства, з застосування до нього положень ст. 75 КК України, звільнив від відбування покарання з випробуванням та покладанням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов заявлено не було.

На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 , на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта за проведення експертизи № СЕ-19/121- 24/22506-ДД від 12.08.2024, яка виконана за рахунок держави, та складають 2271 гри. 84 коп..

Накладений ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.08.2024 року арешт на майно, з метою збереження речових доказів, підлягає скасуванню.

Питання речових доказів по справі вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 358 України та призначити йому покарання, на підставі цього закону:

за ч. 3 ст. 358 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на два роки;

за ч. 4 ст. 358 КК України - у вигляді пробаційного нагляду строком на один рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 , остаточне покарання у виді позбавлення волі на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування вказаного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 1 рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження із уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави за проведені експертні роботи витрати у сумі 2271,84 гривень.

Арешт майна, накладений ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.08.2024 року - скасувати.

Речовий доказ посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 19.11.2021 року ТСЦ 8043 на ім`я ОСОБА_4 , що зберігається в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили - знищити.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Фрунзенський районний суд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Фрунзенському районному суді м. Харкова копію цього вироку. Право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1