Провадження № 1-в/592/502/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироків у відповідність до вимог Кримінального кодексу України та змін, внесених Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про приведення вироків у відповідність до вимог Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Прокурор Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_3 в судовому засіданні частково не заперечував проти задоволення клопотання засудженого, оскільки не всі вироки, за якими засуджено ОСОБА_4 підлягають декриміналізації.

Вислухавши думку засудженого, прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ«Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі - Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1пункту 169.1статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь - якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 2019 рік становило 1921 грн.

Судом встановлено, що вироком Іванківського районного суду Київської області від 22.10.2019 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки. Відповідно до зазначеного вироку, ОСОБА_4 в січні 2019 року вчинив кримінальне правопорушення, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 2 469,60 грн (сума викраденого майна перевищує 1 921 грн).

Таким чином, підстави для звільнення ОСОБА_4 , якого засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 185 КК України, за епізодом крадіжки в січні 2019 року на суму 2 469,60 грн, відсутні, адже вартість майна, за викрадення якого він засуджений вказаним вироком, більше двох розмірів неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Також, вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25.05.2021 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Іванківського районного суду Київської області від 22.10.2019 року та остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі. Зараховано у строк відбуття покарання період тримання його під вартою з 11.02.2020 р. по 17.02.2020 р.

Відповідно до зазначеного вироку, ОСОБА_4 в жовтні 2019 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 583,00 грн (сума викраденого майна не перевищує 1 921 грн).

Таким чином, ОСОБА_4 підлягає звільненню від покарання за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25.05.2021 року за епізодом крадіжки в жовтні 2019 року на суму 583,00 грн, оскільки завдав матеріальну шкоду потерпілому на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, тобто вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час.

Крім того, вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24.04.2023 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 155 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25.05.2021 року та остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 2 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з 24.04.2023 р.

Таким чином, підстави для звільнення ОСОБА_4 , якого засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 155 КК України відсутні, адже таке кримінального правопорушення не підпадає під дію Закону України №3886-ІХ.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, ОСОБА_4 підлягає звільненню від покарання за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25.05.2021 року за епізодом крадіжки в жовтні 2019 року на суму 583,00 грн, оскільки завдав матеріальну шкоду потерпілим на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, тобто вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України№3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час.

При цьому підстави звільнення ОСОБА_4 від покарання, призначеного йому вироком Іванківського районного суду Київської області від 22.10.2019 року за епізодом крадіжки в січні 2019 року у розмірі 2 469,60 грн відсутні, адже вартість майна, за викрадення якого він засуджений вказаним вироком, більше двох розмірів неоподаткованого мінімуму доходів громадян. А за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24.04.2023 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 155 КК України, кримінальна караність якого не усунена Законом України №3886-ІХ.

Керуючись ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про приведення вироків у відповідність до вимог Кримінального кодексу України та змін, внесених Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», - задовольнити частково.

1.На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25.05.2021 року за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст.185 КК України за епізодом крадіжки в жовтні 2019 року у зв`язку з усуненням караності діяння.

2.Вважати ОСОБА_4 таким, що засуджений за вироком Іванківського районного суду Київської області від 22.10.2019 року за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі.

3.Вважати ОСОБА_4 таким, що засуджений за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24.04.2023 року за ч. 1 ст. 155 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Іванківського районного суду Київської області від 22.10.2019 року та остаточно вважати засудженим до покарання у виді 2 роки 1 місяць позбавлення волі.

В іншій частині клопотання відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її проголошення до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1