09.09.2024
справа № 642/7752/21
провадження № 1-кс/642/2634/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , особи, яка подала скаргу - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові, в режимі відеоконференції, скаргу адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах потерпілого ОСОБА_6 , на постанову слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві про закриття кримінального провадження №0000143 від 11.01.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

до провадження слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах потерпілого ОСОБА_6 , на постанову слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 від 21.02.2024 року про закриття кримінального провадження №0000143 від 11.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, в якій скаржник просить суд скасувати вказану постанову слідчого.

Скаржник вважає постанову передчасною, яка прийнята без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, такою що винесена з порушенням норм КПК України. Вказує, що слідчий перед тим як закрити кримінальне провадження не вчинив ряд обов`язкових слідчих і процесуальних дій, зокрема: слідчим не було з`ясовано причину смерті судово-медичного екперта ОСОБА_7 , та чи була вона пов`язана із здійсненням нею посадових обов`язків. Також не з`ясовано слідчим, чи могла судово-медичний експерт за своїм станом здоров`я виконувати свої трудові обов`язки, та чи міг стан її здоров`я вплинути на їх якість. Скаржник вважає, вказане питання є ключовим моментом для висновку причини викладення висновку, який заявник вважає завідомо недостовірним. Також вказує, що слідчим не наведено очевидної підстави, яка б слугувала б для закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 просила скаргу задовольнити.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечували.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши доводи поданої скарги, матеріали кримінального провадження та надані докази у їх сукупності, слідчий суддя приходить до таких висновків.

У провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000143 від 11.01.2020 за ч. 2 ст. 384 КК України.

Як слідчує з матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні розпочато на підставі заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення (вх. № 1296 від 10.01.2020).

У заяві ОСОБА_6 вказував, що в провадженні Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, перебували матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000331 від 08.03.2019 за фактом дорожньо-транспортної події, яка мала місце 08.03.2019 по вул. Полтавський шлях, 123 у м. Харкові, в результаті якої, автомобіль марки «Тоуоta» модель «Аvalon» білого кольору з д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням співробітника Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_8 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є батьком заявника.

14.03.2019 його батько ОСОБА_9 помер у відділенні анастезіологїї та інтенсивної терапії КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» Харківської міської ради.

14.05.2019 судово-медичним експертом Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_7 було складено висновок № 12-17/104-А/19, який на думку ОСОБА_6 , є завідомо неправдивий, оскільки він не узгоджується із комісійним висновком експертів №97 від 18.11.2019, який було складено відділом комісійних судово-медичних експертиз Обласного бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації.

21.02.2024 року слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000143 від 11.01.2020 на підставі п. 2 ч. 1 сг. 284 КПК України

При винесенні постанови про закриття провадження слідчим вказано, що проведеним досудовим розслідуванням не встановлено ознак складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.384 КК України в діянні судово-медичного експерта КЗОЗ «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_7 .

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.284 КПК кримінальне провадження закривається у разі встановлення відсутності складу кримінального правопорушення.

При проведенні досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають обсяг відомостей та фактів, які належить перевірити, які за їх переконанням будуть достатніми для прийняття вмотивованого рішення.

Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є злочином.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

При цьому, за змістом ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, покладається за загальним правилом на слідчого та прокурора.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Відповідно до вимог ст.110 КПК постанова слідчого складається з вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище,ім`я,по батькові,посаду особи,яка прийнялапостанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятогопроцесуального рішення; місцета час(строки)його виконання; особу,якій належитьвиконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Слідчий суддя перевірив наявність підстав для винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження № 0000143 від 11.01.2020, та вважає, що слідчий виконав всі необхідні можливі слідчі дії, дослідив всебічно, повно і неупереджено всі обставини кримінального провадження, висновки слідчого, викладені у постанові про закриття кримінального провадження, відповідають вимогам закону та ґрунтуються на зібраних ним доказах, які вказують на відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України.

Із змісту постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що слідчий при закритті провадження виходив з того, що з об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України встановлено кримінальну відповідальність за дії передбачені ч. 1 ст. 384 КК УКраїни, поєднані з обвинуваченням у тяжкому чи особливо тяжкому злочині, або зі штучним створенням доказів обвинувачення чи захисту, а також вчинені з корисливих мотивів.

Ч. 1 ст. 384 КК України передбачено кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка, потерпілого, завідомо неправдивий висновок експерта, спеціаліста, складені для надання або надані органу, що здійснює досудове розслідування, виконавче провадження, суду, Вищій раді правосуддя, тимчасовій слідчій комісії Верховної Ради України, подання завідомо недостовірних або підроблених доказів, завідомо неправдивий звіт оцінювача про оцінку майна, а також завідомо неправдивий переклад, зроблений перекладачем у таких самих випадках.

Одночасно, завідомість надання неправдивого висновку передбачає те, що судовий експерт, який надає відповідний висновок, має усвідомлювати неправдивість такого висновку і бажати надати його саме із таким змістом органу досудового розслідування.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження слідчим під час досудового розслідування вживалися заходи, спрямовані на встановлення та уточнення обставин кримінального правопорушення, на які посилався ОСОБА_6 у своїй заяві від 10.01.2020 року, зокрема, було допитано у процесуальному статусі потерпілого ОСОБА_6 , який повідомив, що 08.03.2019 його батько - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав тілесні ушкодження у дорожньо-транспортній події у м. Харкові, внаслідок наїзду на нього автомобіля під керуванням ОСОБА_8 . В подальшому, 14.03.2019 він помер у лікарні КНП «МКЛШНМД ім. проф. ОД. Мещанінова» Харківської міської ради. За вказаним фактом було розпочато кримінальне провадження № 0000331 від 08.03.2019.

У рамках цього кримінального провадження, судово-медичним експертом ОСОБА_7 було надано висновок № 12-17/104-А/19. Згідно резолютивної частини цього висновку, безпосередньою причиною смерті громадянина ОСОБА_9 з`явилася фібриляція шлуночків серця, яка могла статися, як ускладненням травми, так і слідством вікової патології, такої як атеросклеротична хвороба серця на фоні травми. Та потерпілий ОСОБА_6 вважає, що вказаний висновок судово-медичного експерта є завідомо неправдивий, тобто злочинний, оскільки він не підтвердив прямого причинного зв`язку між ДТП та смертю його батька. Та, як він вважає, підтвердженням цього стало те, що була призначена і проведена повторна судово- медична експертиза, пов`язана із ексгумацією тіла ОСОБА_9 .

Крім того, слідчим в ході досудового розслідування було проведено огляд матеріалів кримінального провадження № 0000331 від 08.03.2019 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Слідчим були вилучені та проаналізовані копії обвинувального акту, постанови про проведення ексгумації трупа від 20.08.2019 та висновок експерта № 12-17/104-А/19 від 14.05.2019.

В ході досудового розслідування також було встановлено, що судово- медичного експерта КЗОЗ Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_7 виключено зі списку працівників у зв`язку зі смертю 28.08.2019, наказ № 351-к від 02.09.2019.

У зв`язку із смертю судово-медичного експерта ОСОБА_7 , в ході досудового розслідування не виявилося можливим отримати показання від судово-медичного експерта ОСОБА_7 , та з`ясувати у ОСОБА_7 причини розбіжності між змістом наданого нею висновку експерта № 12-17/104-А/19 від 14.05.2019 та змістом висновку комісійної судово- медичної експертизи № 97 від 18.11.2019.

У оскарженій постанові про закриття кримінального провадження, слідчий вказує, що в ході досудового розслідування не було здобуто достатніх доказів наявності в діях судово-медичного експерта КЗОЗ «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України.

Слідчий закриваючи кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України виходив з того, що під час досудового розслідування кримінального правопорушення факт завідомісті надання недостовірного висновку № 12-17/104-А/19 від 14.05.2019 судово-медичним експертом ОСОБА_7 не встановлено, а є лише припущенням, не дивлячись на невідповідність його змісту висновку комісійної судово-медичної експертизи № 97 від 18.11.2019.

Слідчий суддя вважає, що слідчим в постанові надана правова оцінка зібраним доказам, викладені аргументи на підтвердження висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384КК України.

Об`єктивна сторона вказаного кримінального правопорушення полягає у: 1) завідомо неправдивому показанні свідка чи потерпілого, 2) завідомо неправдивому висновку експерта, 3) завідомо неправильному перекладі.

Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення характеризується прямим умислом.

Тобто, обставина наявності чи відсутності прямого умислу має визначальне значення для правильної правової кваліфікації дій винної особи.

Разом з тим, як слідує із матеріалів кримінального провадження доводи заявника-потерпілого ОСОБА_6 зводяться лише до його особистого тлумачення різниці висновків експертів № 12-17/104-А/19 від 14.05.2019 та № 97 від 18.11.2019, та на припущеннях, що висновок № 12-17/104-А/19 від 14.05.2019 є завідомо неправдивим.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Дослідивши надані матеріали кримінального провадження № 0000143 від 11.01.2020 слідчий суддя встановив, що в ході досудового розслідування слідчим були виконані усі необхідні слідчі дії для розслідування та перевірки доводів заявника, а також заходи, спрямовані для встановлення обставин, передбачених ст. 91 КПК України, зібрані і вивчені необхідні матеріали та дано їм належну правову оцінку, здійснено дослідження та аналіз всіх встановлених обставин, з`ясовані обставини щодо ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України.

В ході судового розгляду слідчим суддею не встановлено даних, які б вказували на неповноту, неправильність чи неефективність досудового розслідування, а доводи скаржника носять суб`єктивний характер і не містять даних про залишення недослідженими обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження відповідає положенням ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема, містить відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскарженої постанови слідчого.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя, зокрема, може постановити ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене слідчий суддя вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 242, 303, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах потерпілого ОСОБА_6 , на постанову слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 від 21.02.2024 року про закриття кримінального провадження №0000143 від 11.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено за відсутності особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1