Справа № 645/4864/24
Провадження № 1-кс/645/1224/24
У Х В А Л А

іменем України

22 серпня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженню, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001140 від 14.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 194 КК України -

в с т а н о в и в:

Прокурор Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженню, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0001140 від 14.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 194 КК України,в якому просить суд накласти арешт на арешт на речові докази - кросівки чорні, спортивні штани, футболку, носки, спортивна кофту, які добровільно видав працівникам поліції гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування клопотання зазначила, що 14.08.2024 року о 2:38 год. надійшло повідомлення зі служби "102", про те, що за адресою: АДРЕСА_1 невстановлена особа вчинила підпал автомобіля "АвтоВАЗ 21104" д.н.з. НОМЕР_1 , що заподіяло потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріальної шкоди. (ІТС ІПНП 10948 від 14.08.2024) За даним фактом відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових за №0001140 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 194 Кримінального Кодексу України Під час проведення досудового розслідування свідком ОСОБА_4 , 19.08.2024 добровільно видано працівникам поліції кросівки чорні, спортивні штани, футболку, носки, спортивна кофту, які належать ОСОБА_6 . В подальшому, постановою слідчого СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 19.08.2024, вищевказаний предмет визнано речовим доказом.

Учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином, прокурор надала суду заяву про підтримання клопотання та з проханням провести судове засідання у її відсутність, інші учасники кримінального провадження причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ст. 172 КПК України, неприбуття в судове засідання викликаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, вважає необхідним зазначити наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані і мають міститись і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до п. 1, 3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, крім іншого, повинні бути зазначені підстава і мета накладення арешту відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що 14.08.2024 року о 2:38 год. надійшло повідомлення зі служби "102", про те, що за адресою: АДРЕСА_1 невстановлена особа вчинила підпал автомобіля "АвтоВАЗ 21104" д.н.з. НОМЕР_1 , що заподіяло потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріальної шкоди. (ІТС ІПНП 10948 від 14.08.2024)

За даним фактом відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових за №0001140 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 194 Кримінального Кодексу України

Під час проведення досудового розслідування свідком ОСОБА_4 , 19.08.2024 добровільно видано працівникам поліції кросівки чорні, спортивні штани, футболку, носки, спортивна кофту, які належать ОСОБА_6 .

Постановою слідчого СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 19.08.2024, вищевказаний предмет визнано речовим доказом.

Згідно зі ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду (ст. 168 КПК України).

У відповідності до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову-також цивільний позивач.

Відповідно до положень ст. ст. 167-169 КПК України, майно, добровільно видане

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність правових підстав, передбачених п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України для накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Арешт тимчасово вилученого майна полягає в забороні користуватися та розпоряджатися ним володільцю та власнику.

Метою накладення арешту на вищезазначене майно є забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення судових експертиз.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки на виконання вимог ст. 172 КПК України прокурор довів наявність достатніх підстав вважати, що зазначене майно має значення для досудового розслідування.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженню, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001140 від 14.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 194 КК України- задовольнити.

Накласти арешт на речові докази - кросівки чорні, спортивні штани, футболку, носки, спортивна кофту, які добровільно видав працівникам поліції гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Місцем зберігання вказаного речового доказу визначити камеру схову ВП№2 ХРУП№2 ГУ НП в Харківській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника та/або слідчого у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 22 серпня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1