Провадження № 1-кс/344/6645/24
У Х В А Л А

09 вересня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000813, -

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано, що 29.03.2024 року до Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області надійшло повідомлення від оперуповноваженого ОСОБА_4 про те, що ув`язненому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надійшла посилка з відділення ТОВ «Нова Пошта», у якій знаходився поліетиленовий пакет з випічкою, а саме круасанами в кількості 13 одиниць, всередині яких знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору, зовні схожа на наркотичну. У ході проведення досудового розслідування було встановлено, що оформлення відправлення по номеру експрес-накладної №7668 відбулося у відділенні №13 ТОВ «Нова Пошта», що знаходиться за адресою: вул. Сорохтея, 41, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область. Відповідно до листа ТОВ «Нова Пей» №26-08/2024/18/29 від 26.08.2024 встановлено, що оплата за експрес накладною «7668» 28.03.2024 була здійснена через POS термінал банківською картою № НОМЕР_1 . Встановлено, що до вчиненого кримінального правопорушення може бути причетна дружина ув`язненого ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В період часу з 17 год. 00 хв. 05.09.2024 по 17 год. 30 хв. 05.09.2024 під час проведення огляду ОСОБА_6 добровільно видала банківську карту АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка перебувала у її користуванні та якою вона здійснювала розрахунки у відділеннях ТОВ «Нова пошта» при відправленні посилок в ДУ «УВП №12». Згідно з матеріалами кримінального провадження та наявними об`єктивними даними є достатні підстави вважати, що вилучена під час проведення огляду місця події банківська карта може бути використана як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, оскільки містить інформацію, яка становить важливе значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Слідчий просив про розгляд клопотання без його участі.

ОСОБА_6 просила розглянути клопотання про арешт банківської карти без її участі, проти накладення арешту не заперечувала.

Відповідно до листа ТОВ «Нова Пей» №26-08/2024/18/29 від 26.08.2024, оплата за експрес накладною «7668» 28.03.2024 була здійснена через POS термінал банківською картою № НОМЕР_1 .

ОСОБА_6 добровільно видала банківську карту № НОМЕР_1 .

05.09.2024 року складено протокол огляду місця події.

Постановою від 05.09.2024 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000813 банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 .

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається, з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.ч.10-11 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У відповідності до ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Таким чином, клопотання обґрунтовано належними правовими підставами.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучену під час проведення огляду місця події 05.09.2024 банківську карту АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 .

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1