Ухвала

Іменем України

30 жовтня 2024 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 , (дистанційно)

обвинуваченого ОСОБА_5 , (дистанційно)

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у смт.Слобожанське обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002061 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровську, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , проживаючого за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

встановив:

Відповідно до обвинувального акта від 28 січня 2022 року, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 02 лютого 2017 року близько 20 години ОСОБА_6 знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , в під`їзді будинку, де зустрів раніше знайомого ОСОБА_5 , на фоні раніше неприязних відносин в них виник конфлікт. В цей момент у ОСОБА_5 виник раптовий умисел на спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_5 взяв рукою ОСОБА_6 за ліве плече та відштовхнув в бік, після чого, знаходячись поруч з ОСОБА_6 наніс останньому один удар головою в обличчя в районі перенісся, внаслідок даного удару ОСОБА_6 вдарився потиличною ділянкою голови об дверну раму.

Згідно висновку експерта № 13 від 24 січня 2022 року ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому правої виличної дуги, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому кісток носу без зміщення уламків, забійної рани на спинці носу посередині, забійної рани надбрівної дуги зліва. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17 січня 1995 року.

Ці дії ОСОБА_5 , які виразилися у спричиненні потерпілому умисного тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розслід здоров`я, прокурором кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України.

24 червня 2022 року до канцелярії суду захисник ОСОБА_4 подала письмове клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ч.1 ст.49 КК України, яке також в липні 2022 року було надіслано потерпілому та ним отримано.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримала раніше заявлене клопотання та просила суд його задовольнити.

Прокурор заперечувала проти розгляду цього клопотання по суті у відсутність потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_7 , який обізнаний про правові наслідки застосування ст.49 КК України, підтримав клопотання. Інших клопотань не мав.

Потерпілий ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явився, незважаючи на те, що про розгляд справи був сповіщений належним чином та завчасно, шляхом направлення йому смс-повідомлення про дату та час розгляду справи. Жодних заяв та клопотань, щодо відкладення розгляду справи від потерпілого до суду не надійшло, таким чином це дозволяє суду розглянути справу у його відсутність.

Для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду.

Неявку до суду ОСОБА_6 , який обізнаний про призначення судового засідання, шляхом неодноразових викликів до суду, суд розцінює як спробу до затягування судового розгляду, що також підтверджується матеріалами справи.

Згідно зі ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в п.41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Вислухавши думку сторін , обсудивши клопотання в нарадчій кімнаті, суд дійшов до наступного.

У відповідності з п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.

За приписом п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 4 статті 286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, за яке передбачено покарання: карається виправними роботами на строк до двох років або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Відповідно до ч.4 ст.12 КК України, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Отже, з урахуванням вимог ст.12 КК України кримінальне правопорушення, в скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відноситься до нетяжкого злочину.

Згідно до обвинувального акту, ОСОБА_5 вчинив нетяжкий злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України, 02 лютого 2017 року.

Таким чином, строки давності притягнення обвинуваченого ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності закінчились 03 лютого 2022 року.

При закритті провадження по справі з вказаної підстави, питання щодо встановлення вини особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, судом не вирішується.

Така правова позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України, за наявності згоди обвинуваченого на звільнення на підставі спливу строків давності . Суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження в ході судового розгляду керуючись ст.49 КК України, невідкладно розглядаючи клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, як зазначено в постанові Верховного Суду від 19.11.2019 року (справа №345/2618/16-к).

Зокрема згідно постанови Верховного Суду від 19.06.2018 року (справа №462/2762/14, провадження №51-1241км18), за змістом ст. 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, як обов`язкової умови такого звільнення, кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Окрім того, відповідно до практики Верховного Суду у справі №204/2626/21 від 23 червня 2022 року згода потерпілого на закриття з підстав ст. 49 КК України не є обов`язковою.

Під час досудового розслідування запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Згідно з обвинувальним актом і реєстром матеріалів досудового розслідування витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 44, 49 КК України, ст.ст. 284, 286, 314 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання захисника ОСОБА_4 і обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, закривши відносно нього кримінальне провадження №0002061.

Судові витрати відсутні.

Копію ухвали після її проголошення негайно вручити учасникам.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1