Житомирський апеляційний суд
Справа №283/1422/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/373/24
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі матеріали судового провадження №283/1422/24 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 06.06.2024,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 Коростенського РУП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_9 та обрано підозрюваному у кримінальному провадженні №0000225 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 40 (сорок) днів.

Строк тримання під вартою обчислено з моменту фактичного затримання - з 03 години 35 хвилин 05 червня 2024 року, визначивши строк дії ухвали до 03 години 35 хвилин 14 липня 2024 року.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову, якою застосувати відносно її підзахисного цілодобовий домашній арешт з покладенням зобов`язань, визначених ч.5 ст.194 КПК України. При цьому, зазначає, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя не в повній мірі врахував обставини, які в силу ст.178 КПК України мають бути оцінені у сукупності, зокрема, однією з обставин є з`ясування міцності соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у т.ч. наявність у нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного тощо. Так, з початку досудового розслідування ОСОБА_8 не впиняв жодних дій, спрямованих на приховування чи спотворення доказів, незаконного впливу на свідків чи потерпілого, перешкоджання розслідуванню, ухилення, переховування від органів досудового розслідування, добровільно надав показання слідчому, погодився на проведення слідчого експерименту, активно сприяв досудовому розслідуванню, описав та показав за яких обставин, якими діями було скоєне правопорушення. Крім того, щиро розкаюється у вчиненому, має бажання не лише довести суспільству своє виправлення, але й відшкодувати заподіяну потерпілому матеріальну та моральну шкоду. Звертає увагу, що після проведення слідчого експерименту надав сестрі потерпілого на лікування ОСОБА_10 5 тис грн, що підтверджено розпискою. Крім того, підозрюваний раніше не судимий, має добропорядну репутацію за місцем свого постійного проживання у м.Малині, проживає разом зі своїми батьками ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Також, в судовому засіданні підозрюваний запевняв, що не має на меті ухилятися від слідства та суду, чи вчиняти інші правопорушення. Зазначає, що досудовим розслідуванням були відібрані речі, одяг, взуття ОСОБА_8 , його біологічні зразки з метою проведення експертних досліджень, що виключає можливість перешкоджання кримінальному провадженню. Крім того, вважає, що запроваджений в Україні воєнний стан, а також суворі обмеження щодо вільного пересування чоловіків призовного віку, забезпечують додаткові гарантії, що унеможливлюють переховування ОСОБА_8 від слідства та суду.

Заслухавши доповідь судді, доводи адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 в підтримку апеляційної скарги, пояснення прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, зазначив, що потерпілий від спричинених тілесних ушкоджень помер, щодо підозрюваного вирішується питанні зміни кваліфікації з ч.1 на ч.2 ст.121 КК України, перевіривши матеріали судового провадження та ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.

Норми ст.177 КПК України передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при застосуванні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу, дотримався вимог ст.ст.132, 176-178, 183, 194 КПК України.

Як убачається з матеріалів провадження №283/1422/24, у провадженні СВ ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000225, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Згідно змісту клопотання, 04.06.2024 близько 20 години в АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 перебуваючи за місцем проживання своїх сусідів ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , під час конфлікту з останнім на ґрунті неприязних відносин, що виникли раптово, з достатньою силою наніс численні удари кулаками рук та ногами в область тулуба та голови потерпілого, заподіявши ОСОБА_14 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно- мозкової травми, що супроводжується забоєм головного мозку, субдуральною гематомою головного мозку, які по своїй категорії відноситься до тяжкого ступеню тяжкості, що є небезпечним для життя в момент їх спричинення; забою легенів, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я, а також забійної рани, перелому кісток носа, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

05.06.2024 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

05.06.2024 слідча СВ ВП №1 Коростенського РУП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_9 звернулась до відповідного слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 . За результатами розгляду цього клопотання, слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

При цьому, на думку апеляційного суду, клопотання слідчої (з доданими до нього матеріалами) є відповідним вимогам ст.184 КПК України, містить всі визначені кримінальним процесуальним кодексом відомості та обставини, які враховуються при обранні міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Істотних порушень вимог КПК України в цій частині не встановлено.

В свою чергу, як убачається з матеріалів судового провадження №283/1422/24, прийняте рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження доказів обґрунтованості підозри вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

На переконання апеляційного суду, обґрунтованість підозри повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 04.06.2024, протоколом допиту потерпілого, протоколами допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , протоколом проведення слідчих експериментів, висновком експерта №125 від 05.06.2024, іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Наявні у провадженні докази, як вважає апеляційний суд, переконливо вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про обрання запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 міг би вчинити вище зазначене кримінальне правопорушення.

Крім того, як вважає суд апеляційної інстанції, матеріали провадження об`єктивно вказують на наявність ризиків можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілу сторону та свідків у цьому провадженні, перешкоджати провадженню іншим чином, як і вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, на думку апеляційного суду при обранні запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчим суддею належно враховано тяжкість кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_8 , фактичні обставини його вчинення, як і наслідки.

Як убачається з матеріалів провадження, інкриміноване ОСОБА_8 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, згідно з положеннями ст.12 КК України, є тяжким, санкція якого передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Зазначені обставини самі по собі можуть бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, тому апеляційний суд погоджується з тим, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного ОСОБА_8 переховуватися від органу досудового розслідування чи суду. В даному випадку, апеляційні посилання сторони захисту на відповідну процесуальну поведінку підозрюваного (отримання підозри, участь у проведенні відповідних процесуальних дій, явка до суду, тощо) не можуть бути безумовними обставинами, які зводять до об`єктивного мінімума вище зазначений процесуальний ризик.

В даному випадку, є висока вірогідність і того, що підозрюваний ОСОБА_8 може незаконно впливати на відповідних учасників провадження - свідків, у тому числі й на зміст та обсяг їх показань та процесуальну поведінку; при цьому, такий вплив може здійснюватися безпосередньо чи опосередковано, що в подальшому може негативно відобразитися на встановленні об`єктивної істини по провадженню. Вказаний ризик, підтверджується принаймні тим, шо місце та подія вчиненого правопорушення відбулася за місцем проживання сусідів підозрюваного, які є свідками у провадженні.

Є і опосередковано доведеними процесуальні ризики можливості підозрюваним ОСОБА_8 перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином, як і вчинити інше кримінальне правопорушення. Апеляційні посилання сторони захисту на не доведеність таких ризиків є об`єктивно безпідставними.

Не залишено поза увагою слідчого судді і дані характеризуючі особу підозрюваного, зокрема, те, що останній раніше не судимий, має місце реєстрації в АДРЕСА_2 проживає без реєстрації проживання, є неодруженим, на утриманні має неповнолітню дитину (хоча дитина проживає з матір`ю, підозрюваний з дитиною спілкується, але аліментів не сплачує), позитивну характеристику за місцем його фактичного проживання (хоча характеристика депутата Малинської міської ради (а.п.45) складена зі слів сусідів, зокрема зі слів тітки підозрюваного), відповідно вік, стан здоров`я, як і стадію досудового розслідування.

Як вважає апеляційний суд, в даному випадку, слідчим суддею правильно встановлено доведеність органом досудового розслідування, процесуальних ризиків можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків у кримінальному провадженні, як і перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому, навіть з урахуванням того, що підозрюваний має на праві власності домоволодіння у м.Малині, на утриманні дитину, раніше не судимий, надав сестрі потерпілого на лікування останнього 5 тис грн., як і гарантії останнього дотримуватись належної процесуальної поведінки, апеляційний суд, знову ж таки, погоджується з висновками слідчого судді про недостатність інших, більш м`яких запобіжних заходів запобігти вищевказаним ризикам

Докази, які містяться в матеріалах судового провадження, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками, конкретними обставинами провадження та з урахуванням особи підозрюваного, переконливо виключає можливість обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Матеріали провадження не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

Таким чином, слідчий суддя обґрунтовано зазначив, що з огляду на встановлені в рамках даного кримінального провадження ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які об`єктивно існують, підозру останнього у вчиненні кримінального правопорушення, а також завдання даного кримінального провадження, які зводяться, в тому числі, до притягнення винної особи до кримінальної відповідальності, тому обрання запобіжного заходу підозрюваному у виді тримання під вартою, забезпечить та гарантуватиме належну процесуальну поведінку та буде сприяти забезпеченню досягнення завдань даного кримінального провадження на цій стадії.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На момент апеляційної перевірки матеріалів провадження, вказаний запобіжний захід є необхідним у зазначеному кримінальному провадженні, буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного та забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування.

Істотних порушень кримінального процесуального закону в частині визначення міри запобіжного заходу, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 06.06.2024, якою обрано підозрюваному у кримінальному провадженні №0000225 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 40 (сорок) днів, до 14 липня 2024 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :