Справа № 539/4881/23
Провадження № 1-кп/539/81/2024
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 липня 2024 року Лубенський міськрайонний суд
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
та захисника ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, громадянина України, одруженого, стрільця 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше судимого:
21.05.2004 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ст.296-1, ч.2 ст.122 КК України до 2 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки;
16.11.2005 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.1 ст.190, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 2 років 3 місяців обмеження волі;
13.01.2006 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.2 ст.190 КК України до 2 років обмеження волі;
13.03.2008 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 ст.ст.70, 71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 24.02.2011 умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 18 днів;
13.07.2016 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 5 років 9 місяців позбавлення волі, звільнений 15.05.2021 по відбуттю строку покарання;
22.02.2024 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі;
25 червня 2024 року Пирятинським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, -
Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №1 від 01.01.2023, солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаду стрільця 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до приписів ст. ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації.
У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548- XIV (зі змінами), ст. ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.
Встановлено, що 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому, указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено із 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 строком на 30 діб. Після цього, указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Після цього, указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб; указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, указом Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, указом Президента України від 6 лютого 2023 року № 58/2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, указом Президента України від 1 травня 2023 року № 254/2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, після цього указом Президента України від 26 липня 2023 року №451/2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.
Так, 25 червня 2023 року о 14 годині 18 хвилин, ОСОБА_4 , прийшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_2 , де перебуваючи у приміщенні вище вказаного магазину вирішив викрасти майно належне ФОП « ОСОБА_6 ».
Окрім цього, 26 червня 2023 року о 08 годині 55 хвилин, ОСОБА_4 , прийшов до магазину «Аврора» ТЗ 628, розташованій за адресою: АДРЕСА_3 , де перебуваючи у приміщенні вище вказаного магазину, вирішив вчинити крадіжку майна належного ТОВ «Вигідна покупка».
Окрім цього, 26 червня 2023 року о 10 годині 47 хвилин, ОСОБА_4 , прийшов до магазину «Аврора» ТЗ 628, розташованій за адресою: АДРЕСА_3 , де перебуваючи у приміщенні вище вказаного маґазину, вирішив вчинити крадіжку майна належного ТОВ «Вигідна покупка».
Окрім цього, 29.06.2023 приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , проходячи повз приміщення недобудованого барбершопу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по АДРЕСА_4 , виявив мобільний телефон марки «ZTE» blade А7, який лежав у корзинці велосипеда поряд із вище вказаною будівлею, який вирішив викрасти.
Окрім цього, 29 червня 2023 року о 14 годині 26 хвилин, ОСОБА_4 , попередньо викравши мобільний телефон марки «ZTE» blade А7, належний ОСОБА_7 , отримав безперешкодний доступ до додатку «Райфайзенбанк», до якого були прив`язані дві банківські картки, якимикористувався ОСОБА_7 в АТ «Райфайзенбанк» та на яких зберігалися грошові кошти останнього.
Після цього, ОСОБА_4 , повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, використовуючи викрадений мобільний телефон ОСОБА_7 , таємно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, зайшовши до додатку АТ «Райфайзенбанк» перевів грошові кошти в сумі 2000 гривень з банківської картки № НОМЕР_4 на відкриту на його ім`я банківську картку в АБ «Укргазбанк» № НОМЕР_5 , таким чином викравши грошові кошти в сумі 2000 гривень належні ОСОБА_7 , спричинивши останньому матеріальних збитків на вказану суму.
Окрім цього, 29 червня 2023 року о 14 годині 41 хвилин, ОСОБА_4 , попередньо викравши мобільний телефон марки «ZTE» blade А7, належний ОСОБА_7 , отримав безперешкодний доступ до додатку «Райфайзенбанк», до якого були прив`язані дві банківські картки, якими користувався ОСОБА_7 в АТ «Райфайзенбанк» та на яких зберігалися грошові кошти останнього.
Після цього, ОСОБА_4 , повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, використовуючи викрадений мобільний телефон ОСОБА_7 , таємно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, зайшовши до додатку АТ «Райфайзенбанк» перевів грошові кошти в сумі 1500 гривень з банківської картки № НОМЕР_6 на відкриту на його ім`я банківську картку в АБ «Укргазбанк» № НОМЕР_5 , таким чином викравши грошові кошти в сумі 1500 гривень належні ОСОБА_7 , спричинивши останньому матеріальних збитків на вказану суму.
Окрім цього, 29 червня 2023 року о 15 годині 09 хвилин, ОСОБА_4 , попередньо викравши мобільний телефон марки «ZTE» blade А7, належний ОСОБА_7 , отримав безперешкодний доступ до додатку «Райфайзенбанк», до якого були прив`язані дві банківські картки, якими користувався ОСОБА_7 в АТ «Райфайзенбанк» та на яких зберігалися грошові кошти останнього.
Після цього, ОСОБА_4 , повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, використовуючи викрадений мобільний телефон ОСОБА_7 , таємно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, зайшовши до додатку АТ «Райфайзенбанк» перевів грошові кошти в сумі 450 гривень з банківської картки № НОМЕР_6 на банківську картку № НОМЕР_7 , свого малознайомого товариша, з якої в подальшому зняв грошові кошти , таким чином викравши грошові кошти в сумі 450 гривень належні ОСОБА_7 , спричинивши останньому матеріальних збитків на вказану суму.
Окрім цього, 29 червня 2023 року о 15 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 , попередньо викравши мобільний телефон марки «ZTE» blade А7, належний ОСОБА_7 , отримав безперешкодний доступ до додатку «Райфайзенбанк», до якого були прив`язані дві банківські картки, якими користувався ОСОБА_7 в АТ «Райфайзенбанк» та на яких зберігалися грошові кошти останнього.
Після цього, ОСОБА_4 , повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, використовуючи викрадений мобільний телефон ОСОБА_7 , таємно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, зайшовши до додатку АТ «Райфайзенбанк» перевів грошові кошти в сумі 2000 гривень з банківської картки № НОМЕР_4 на банківську картку № НОМЕР_7 , свого малознайомого товариша, з якої в подальшому зняв грошові кошти , таким чином викравши грошові кошти в сумі 2000 гривень належні ОСОБА_7 , спричинивши останньому матеріальних збитків на вказану суму.
Окрім цього, 29 червня 2023 року о 15 годині 23 хвилин, ОСОБА_4 , попередньо викравши мобільний телефон марки «ZTE» blade А7, належний ОСОБА_7 , отримав безперешкодний доступ до додатку «Райфайзенбанк», до якого були прив`язані дві банківські картки, якими користувався ОСОБА_7 в АТ «Райфайзенбанк» та на яких зберігалися грошові кошти останнього.
Після цього, ОСОБА_4 , повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння,передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, використовуючи викрадений мобільний телефон ОСОБА_7 , таємно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, зайшовши до додатку АТ «Райфайзенбанк» перевів грошові кошти в сумі 1100 гривень з банківської картки № НОМЕР_4 на банківську картку № НОМЕР_7 , свого малознайомого товариша, з якої в подальшому зняв грошові кошти , таким чином викравши грошові кошти в сумі 1100 гривень належні ОСОБА_7 спричинивши останньому матеріальних збитків на вказану суму.
Окрім цього, 05 липня 2023 року (точного часу в ході досудового слідства не встановлено) ОСОБА_4 перебуваючи на центральному ринку, що на площі Ярмарковій в м. Лубни Полтавської області підійшовши до кіоску з ремонту мобільних телефонів та іншої дрібної техніки, помітив лежачий на прилавку мобільний телефон марки «Ноnоr 10і» належний ОСОБА_8 , який він вирішив викрасти.
Стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.
Окрім цього, 10 липня 2023 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи поряд із багатоквартирним будинком розташованим за адресою: АДРЕСА_5 зустрів свого раніше знайомого ОСОБА_9 . В ході розмови із останнім ОСОБА_4 попрохав ОСОБА_9 надати йому мобільний телефон, щоб зателефонувати. Отримавши мобільний телефон марки «Хiaomi Redmi 9А», ОСОБА_4 вирішив ним незаконно заволодіти.
Стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Окрім цього, 19 липня 2023 року приблизно о 13 год. 00 хв. ОСОБА_4 попрохав раніше незнайомого чоловіка, ОСОБА_11 , підвести його в район «Військового містечка», що знаходиться в м. Лубни Полтавської області, на автомобілі марки «Toyota Highlander» д.н.з. НОМЕР_11 , на що ОСОБА_11 погодився.
Рухаючись у вказаному автомобілі в напрямку району «Військове містечко», що знаходиться в м. Лубни Полтавської області, перебуваючи на задньому сидінні в салоні вище вказаного автомобіля ОСОБА_4 помітив лежачий поряд планшет марки «Huawei media Pad ТЗ 10», належний ОСОБА_11 , який він вирішив викрасти.
Окрім цього, 21 липня 2023 року приблизно о 13 год. 00 хв. ОСОБА_4 попрохав раніше незнайомого чоловіка, ОСОБА_12 , підвести його до АДРЕСА_4 , на автомобілі служби таксі «2233» марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_13 , на що ОСОБА_12 погодився.
Сівши до салону вказаного автомобіля, який стояв на узбіччі дороги в`їзду до м. Лубни, ОСОБА_4 , виявив барсетку чорного кольору, яка лежала між передніми сидіннями автомобіля, з якої вирішив викрасти грошові кошти належні ОСОБА_13 .
Після чого, ОСОБА_4 повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання скориставшись, тим що водій ОСОБА_13 кладе до багажнику речі ОСОБА_12 , взявши до рук барсетку чорного кольору ОСОБА_13 та відкривши її таємно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу викрав грошові кошти в сумі 5000 гривень належні ОСОБА_13 , після чого, разом із викраденим майном вийшов із автомобіля, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 5000 грн. 00 коп.
Стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.
Стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше сховище в умовах воєнного стану.
Окрім цього, 13.08.2023 приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у домогосподарстві свого знайомого ОСОБА_15 , за адресою: АДРЕСА_6 вирішив викрасти мобільний телефон марки «Redmi 9С» належний ОСОБА_15 .
Окрім цього, 19 серпня 2023 року приблизно о 11 годині 25 хвилин, ОСОБА_4 , прийшов до магазину «Хвилинка» ТОВ «Хвиля», розташованого за адресою: АДРЕСА_7 , де перебуваючи у приміщенні вище вказаного магазину, вирішив викрасти благодійну скриньку з грошовими коштами «Для допомоги ЗСУ»
Після цього, ОСОБА_4 , повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу викрав благодійну скриньку «Для допомоги ЗСУ» з грошовими коштами в сумі 1700 гривень належні Відокремленому підрозділу «Представництво БО БФ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » в місті Лубни, після чого, разом із викраденим майном покинув приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 », розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши «Представництво БО БФ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » в міста Лубни матеріальної шкоди на загальну суму 1700 гривень.
Окрім цього, 24 серпня 2023 року приблизно о 11 годині 00 хвилин (точного часу встановити в ході досудового розслідування не вдалося за можливе), ОСОБА_4 , проходячи поряд із приміщенням дитячого відділення КП «Лубенська ЛІЛ», де знаходиться кардіологічне відділення, вище вказаної лікарні за адресою: АДРЕСА_2 , виявивзалишену поряд із вхідними дверима карету швидкої медичної допомоги, з якої вирішив викрасти майно.
Стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.
Окрім цього, 31 серпня 2023 року приблизно о 09 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи поряд із магазином «Крамниця» розташованим за адресою: АДРЕСА_3 , зустрів свого раніше знайомого ОСОБА_17 . В ході розмови із останнім ОСОБА_4 попрохав ОСОБА_17 надати йому велосипед марки «Україна» коричневого кольору, щоб з`їздити по справам. Отримавши велосипед марки «Україна» коричневого кольору належний ОСОБА_17 , ОСОБА_4 вирішив ним незаконно заволодіти.
Окрім цього, 31.08.2023 приблизно о 09 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи поряд із магазином «Крамниця»розташованим за адресою: АДРЕСА_3 , зустрів свого раніше знайомого ОСОБА_18 . В ході розмови із останнім ОСОБА_4 попрохав ОСОБА_18 надати йому мобільний телефон марки «Тесnо SPARK 8С» сірого кольору, щоб зателефонувати. Отримавши мобільний телефон марки «Тесnо SPARK 8С». ОСОБА_4 вирішив ним незаконно заволодіти.
Стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Окрім цього, 31 серпня 2023 року о 12 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, використовуючи мобільний телефон марки «Тесnо SPARK 8С», належний ОСОБА_18 , отримав безперешкодний доступ до додатку «Приват24», до якого були прив`язані банківські картки, якими користувався ОСОБА_18 в АТ КБ «Приватбанк» та на яких зберігалися грошові кошти останнього.
Окрім цього, 31 серпня 2023 року о 12 годині 16 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, використовуючи мобільний телефон марки «Тесnо SPARK 8С», належний ОСОБА_18 , отримав безперешкодний доступ до додатку «Приват24», до якого були прив`язані банківські картки, якими користувався ОСОБА_18 в АТ КБ «Приватбанк» та на яких зберігалися грошові кошти останнього.
Після цього, ОСОБА_4 , повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, використовуючи викрадений мобільний телефон ОСОБА_18 , таємно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, зайшовши до додатку «Приват24» перевів грошові кошти в сумі 5000 гривень з банківської картки № НОМЕР_21 ОСОБА_19 на банківську картку № НОМЕР_22 , відкриту на ім`я ОСОБА_20 , таким чином викравши грошові кошти в сумі 5000 гривень належні ОСОБА_18 , спричинивши останньому матеріальних збитків на суму 5000 гривень.
Стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.
09 липня 2024 року між обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 та прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони центрального регіону ОСОБА_3 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України.
Згідно даної угоди обвинувачений та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений, а саме за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, за ч.2 ст.190 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого призначити покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарання за даним вироком та за вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 25.06.2024 остаточно призначити покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Прокурор у судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене покарання.
ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185 та ч.2 ст.190 КК України, в обсязі обвинувачення, погодився на застосування до нього узгодженого покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди і наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
У судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів та ч.2 ст.190 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.
Судом встановлено, що всіма потерпілими надано письмові згоди прокурору на укладення ним угоди про визнання винуватості із обвинуваченим.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.
Прокурор, захисник та обвинувачений у судовому засіданні не заперечували проти затвердження судом угоди, вважали, що для цього існують всі передбачені законом підстави.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України. Документально підтверджені витрати на проведення судових експертиз по кримінальному провадженню, слід стягнути з обвинуваченого відповідно ч.2 ст.124 КПК України.
Цивільні позови по справі не заявлялися.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили необхідно залишити тримання під вартою, враховуючи, що судом визначено покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -
Затвердити угоду від 09 липня 2024 року про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 та прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони центрального регіону ОСОБА_3 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання
за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;
за ч.2 ст.190 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Згідно ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання більш суворого покарання менш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді5 (п`ять) років позбавлення волі.
Згідно ч.4 ст.70 КК України визначити остаточне покарання ОСОБА_4 шляхом часткового складання призначених покарання за даним вироком та за вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 25.06.2024 і остаточно вважати засудженим у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироку законної сили залишити попередній тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу затримання з 06 вересня 2023 року.
Речові докази по справі:
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1