У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 жовтня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 7 серпня 2024 року про відмову у відкритті провадження за скаргою представника ОСОБА_6 на постанову прокурора про відмову у визнанні потерпілим.

Учасники судового провадження:

представник ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 7 серпня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою представника ОСОБА_6 на постанову прокурора про відмову у визнанні потерпілим.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Крім цього, апелянт просить витребувати з Первомайського районного відділу ГУНП в Миколаївській області матеріали даного кримінального провадження.

Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу.

Представник ОСОБА_6 зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та винесеною з порушенням вимог ст. 370 КПК України, згідно яким, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Апелянт вказує на те, що слідча суддя всупереч вимогам ч. 3 ст. 306 КПК України, не витребувала матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000027, в якому містилися відповідні матеріали провадження. Крім того, не взяла до уваги, що у відповіді від 29.07.2024 р., прокурор визнав потерпілими неповнолітніх ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відзначає, що не ґрунтується на нормах закону і посилання суду про те, що прокурор не зобов`язаний виносити постанову за наслідками розгляду клопотання про визнання особи законним представником неповнолітніх потерпілих, оскільки у ч. 3 ст. 44 КПК України, чітко вказано, що про залучення законного представника прокурор виносить постанову.

Наголошує, що на стадії вирішення питання про можливість відкриття провадження за скаргою представника заявника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , слідчий суддя дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті провадження.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

06.08.2024 р. представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 через систему «Електронний суд» звернувся до суду зі скаргою на постанову прокурора Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_9 про відмову у визнанні потерпілим, у якій фактично просив зобов`язати прокурора ОСОБА_9 повторно розглянути клопотання представника ОСОБА_6 про залучення ОСОБА_5 законним представником ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000027 від 10.06.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що зазначеним прокурором здійснюється процесуальне керівництво в рамках вказаного кримінального провадження, зареєстрованого на підставі заяви ОСОБА_5

26.07.2024 р. ОСОБА_6 , як представник ОСОБА_5 звернувся до прокурора з клопотанням про залучення до провадження як потерпілих його малолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також про визнання ОСОБА_5 їх законним представником.

29.07.2024 р. на електронну пошту він отримав відповідь прокурора, в якій зазначено, що клопотання розглянуте, слідчому надано вказівки про залучення неповнолітніх в якості потерпілих, а в якості законного представника неповнолітніх потерпілих буде визнано представника служби у справах дітей.

Таке рішення прокурора ОСОБА_9 представник ОСОБА_6 вважає незаконним і таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідь прокурора не є процесуальним рішенням в порядку ст. 110 КПК України, не відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України і має бути викладена у формі постанови. Така відповідь не містить посилання на матеріали справи та встановлені фактичні обставини. Також вважає, що наявні законні підстави для визнання ОСОБА_5 законним представником його малолітніх дітей, а представники органів опіки і піклування можуть бути залучені лише у випадку відсутності батьків, осіб, що їх замінюють або інших повнолітніх родичів. Натомість, прокурором не наведено підстав відмови у визнанні ОСОБА_5 законним представником його дітей.

Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою представника ОСОБА_6 , слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що прокурор не зобов`язаний виносити постанову за наслідками розгляду клопотання про визнання особи законним представником неповнолітніх потерпілих. Це є його дискреційним повноваженням - самостійно винести таку постанову чи надати відповідні вказівки слідчому. Подання відповідного клопотання прокурору не зобов`язує його самостійно вирішувати питання (приймати процесуальне рішення у формі постанови) про визнання особи потерпілою чи законним представником потерпілого і не позбавляє прокурора повноваження доручити вирішення такого питання слідчому. Тобто, в даному випадку відсутні рішення, дії чи бездіяльність прокурора, які можуть бути оскаржені відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали, надані судом, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному проваджені.

Повноваження слідчого судді, визначені Главою 26 КПК України. Вирішення інших питань, не передбачених вказаною вище Главою, виходить за межі повноважень слідчого судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора, є вичерпним.

Та, зокрема, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

За змістом вимог ст. 110 КПК України, рішення прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли прокурор визнає це за необхідне. Постанова прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

В той же час, відповідно до положень ч. 2 ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, окрім іншого, доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом, а також приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, з наведеного слідує, що прокурор не зобов`язаний виносити постанову за наслідками розгляду клопотань учасників кримінального провадження під час досудового розслідування, а може, як самостійно винести таке рішення, так і надати відповідні вказівки слідчому.

Як вбачається з матеріалів справи, представник заявника ОСОБА_5 ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову прокурора про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000027 від 10.06.2024 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126 КК України.

Разом з тим, перевіркою долучених представником до скарги матеріалів вбачається, що представник, по суті, оскаржує не постанову прокурора, а повідомлення прокурора за № 54-3821ВИХ-24 від 29.07.2024 р. про надання у наведеному кримінальному провадженні вказівок слідчому про здійснення певних процесуальних дій, в тому числі щодо визнання потерпілих осіб у кримінальному провадженні.

Отже, оскільки повідомлення прокурора Первомайської окружної прокуратури не є постановою, в розумінні положень ч. ч. 3, 5, 6 ст. 110 КПК України, оскільки не відповідає наведеним вимогам кримінального процесуального закону, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що представником оскаржено рішення, що не належить до предмету оскарження слідчому судді і не входить до переліку рішень, дій чи бездіяльності, які можуть бути оскаржені, в порядку ст. 303 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Оскільки до слідчого судді представником ОСОБА_6 оскаржено рішення, що не належать до предмету оскарження слідчому судді і не входить до переліку рішень, дій чи бездіяльності, які можуть бути оскаржені в порядку ст. 303 КПК України, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою представника.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 7 серпня 2024 року про відмову у відкритті провадження за скаргою представника ОСОБА_6 на постанову прокурора про відмову у визнанні потерпілим залишити без змін, апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

____________________ _____________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3