Справа № 367/2235/20
Провадження по справі № 1-кп/367/140/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

обвинуваченого: ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000983 від 03.12.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Сімферополь, АР Крим, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, маючого на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, який є співвласником інтернет-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

03.12.2019, близько 14 години 40 хвилин, ОСОБА_9 , рухаючись вулицею Островського у місті Буча Київської області, керував автомобілем «Porsche Cayenne», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи при собі посвідчення водія, чим порушив вимоги пункту 2.1 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі - Правила дорожнього руху), відповідно до якого «водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії». Проїжджаючи по вулиці Островського у місті Буча Київської області зі сторони вулиці Богдана Хмельницького в напрямку до нерегульованого перехрестя із вулицею Польова, ОСОБА_9 , в порушення вимог пунктів 1.5 та 2.3 б) Правил дорожнього руху, відповідно до яких «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків», «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну», не був уважним під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та не реагував на її зміну, не діяв таким чином, щоб не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, грубо ігноруючи вимоги дорожнього знаку 2.1 «дати дорогу» розділу 33 Правил дорожнього руху, згідно з яким «водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі» та пункту 16.11 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху», при наближені до перехрестя не надав перевагу в русі автобусу марки «РУТА 22», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_10 , який рухався проїзною частиною по вул. Польова у напрямку вулиці Нове шосе, що є головною дорогою, внаслідок чого здійснив зіткнення із автобусом марки «РУТА 22», реєстраційний номер НОМЕР_2 , від якого даний автобус перекинувся на правий бік.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажири автобуса марки «РУТА 22», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від отриманих тілесних ушкоджень загинули на місці події.

Смерть ОСОБА_12 , 1991 року народження, настала від закритої травми грудей та живота з ушкодженням внутрішніх органів та гострої крововтрати. Ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Смерть ОСОБА_11 , 1946 року народження, настала від закритої травми грудної клітки у вигляді множинних двобічних переломів ребер по декількох анатомічних лініях з ушкодженням пристінкової та легеневої плеври, а також тканини легень, серцевої сорочки та правого передсерця, переломами грудного відділу хребта з ушкодженням спинного мозку.

Грубе порушення водієм ОСОБА_9 вимог пунктів 1.5, 2.1 а), 2.3 б), 16.11 та дорожнього знаку 2.1 «дати дорогу» розділу 33 Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді загибелі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Своїми діями ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Позиція сторони обвинувачення.

Правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, відповідно до якого, ОСОБА_9 обвинувачується в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

За наслідками судового розгляду, прокурор вважала, що винуватість ОСОБА_9 в пред`явленому обвинуваченні повністю доведена та підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Також просила призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, у виді 8 (восьми) років позбавлення волі із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, передбачене санкцією ч. 3 ст.286 КК України. До вступу вироку в законну силу просила обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Позиція сторони захисту.

Правова позиція сторони захисту відображена у показаннях обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_8 , їх виступах під час дебатів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав повністю, вважав, що при зіткненні транспортних засобів двері автобуса були відкриті, пасажир автобуса ОСОБА_12 випав через відкриті двері, що й спричинило його смерть. У зв`язку з чим при визначенні обсягу та порядку дослідження доказів судом було ухвалено повний порядок дослідження доказів. При допиті обвинуваченого ОСОБА_9 суду показав, що він рухався по другорядній дорозі в м. Буча на автомобілі «Porsche Cayenne», посвідчення водія при собі немав, мав довідку з сервісного центру про право керування транспортним засобом. Зазначив, що вимоги дорожнього знаку 2.1 не виконав. Подивився ліворуч, виїхав на полосу, потім відбувся удар. Суду вказав про те, що, на його думку, автобус рухався по центру дороги. Швидку і поліцію не викликав. Особисто кошти потерпілим не надавав. Вину визнає, кваліфікацію злочину не оспорює.

Суд указані пояснення обвинуваченого сприймає як такі що заслуговують на увагу. Досліджуючи та аналізуючи показання обвинуваченого, суд вважає за необхідне надати оцінку його показанням після аналізу доказів у провадженні в сукупності.

Позиція потерпілих.

Потерпіла ОСОБА_4 суду показала те, що раніше обвинуваченого не знала. 03 грудня 2019 року потерпілій повідомили про те, що матір загинула в ДТП в м. Буча о 17.00 год. Наголошувала на тому, що обвинувачений лише через півтора року в судовому засіданні попросив вибачення, жодного відшкодування не пропонував, цивільний позов підтримала. При визначенні покарання просила призначити обвинуваченому 8 років позбавлення волі із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що раніше обвинуваченого не знала. Син ОСОБА_13 зібрався їхати по будівельні матеріали, повинен був передзвонити по прибуттю в магазин. Другий її син відслідкував місце знаходження ОСОБА_13 за місцезнаходження його телефона і прибув на місце ДТП, де побачив, що брат лежить під автобусом. Працівники поліції їй повідомили, що автомобіль «Porsche Cayenne» в`їхав у маршрутку. Обвинувачений не зв`язувався з потерпілою і пробачення не просив, цивільний позов підтримала. При визначенні покарання просила призначити ОСОБА_9 покарання, у виді 8 років позбавлення волі із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що 03.12.2019 дружина поїхала в басейн, на телефонні дзвінки рідних перестала відповідати. О 19 год дочка йому повідомила про те, що мама загинула в ДТП, їхавши в автобусі. Обвинувачений не звертався до потерпілого, через півтора року в судовому засіданні попросив вибачення у потерпілого та доньки, цивільний позов підтримав. При визначенні покарання просив призначити обвинуваченому покарання, у виді 8 (восьми) років позбавлення волі із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що зателефонувала дружина і повідомила, що сина ОСОБА_13 немає, другий син пішов його шукати. Після того як потерпілому стало відомо про ДТП, через 15-20 хв останній був на місці події і побачив сина під автобусом. На міcці ДТП були пожежники, швидка допомога, автомобіль «Porsche Cayenne», обвинуваченого на місці не бачив. Цивільний позов підтримав. При визначенні покарання просив призначити обвинуваченому покарання, у виді 8 (восьми) років позбавлення волі із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

У рамках кримінального провадження судом було досліджено надані з боку сторони обвинувачення, наступні фактичні дані, на підставі яких кожна із сторін просить суд встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню у ньому, з числа регламентованих ст. 84 КПК України, як-то показання, речові докази, документи, висновки експерта, на підставі яких суд у ході судового розгляду через призму їх аналізу, у порядку ст. 94 КПК України, встановив таке.

З досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо у ракурсі із отриманими висновками, тобто докладними описами проведених експертом досліджень та зроблених за їх результатами висновків, які суд дослідив у порядку параграфу 3 Глави 28 Розділу ІV КПК України, та показаннями свідка, які суд сприймав безпосередньо, в їх системному зв`язку, судовим розглядом встановлено наступне.

Допитані в судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання свідки показали:

свідок ОСОБА_15 в суді показав, що рухався на своєму автомобілі по вул. Польова в м. Буча в напрямку а/д Київ-Ковель (вул. Енергетиків) і побачив, що попереду нього, в попутному йому напрямку, рухається автобус, який виїхав на перехресті з вул. Островського, де відбулося зіткнення з автобусом. Даний автомобіль виїхав з другорядної дороги - вул. Островського і рухався по перехрестю з ліва на право відносно їх напрямку руху з автобусом. Швидкість руху автобуса була близько 30 км/год та швидкість автомобіля «Porsche Cayenne» була 60 км/год. Обвинуваченого свідок впізнав та вказав, що саме він був за кермом автомобіля. Обвинувачений пісдя ДТП комусь телефонував, ходив біля автомобіля;

свідок ОСОБА_16 показала, що була пасажиром автобуса і коли вони їхали по АДРЕСА_3 , на перехресті з вул. Островського, то побачила як автомобіль здійснив зіткнення з їхнім автобусом. Швидкості руху автобуса та швидкості руху автомобіля не запам`ятала, точніше, не може визначити;

свідок ОСОБА_17 суду показала, що вона їхала в автобусі як пасажир по АДРЕСА_3 , де на перехресті з вул. Островського, побачила як з їхнім автобусом здійснив зіткнення автомобіль «Porsche Cayenne». Двері в автобусі були зачинені. Швидкість автобуса була близько 30 км/год, а яка була швидкість автомобіля вона не знає. Свідок бачила водія автомобіля після ДТП та впізнала його в судовому засіданні;

свідок ОСОБА_18 суду показав, що також був пасажиром вказаного автобуса, сидів за водійською кабіною. Вказав про те, що як тільки автобус перетнув перехрестя передньою частиною, потім зліва відбувся удар. Автобус їхав головною дорогою, світлофорів там не було, дорожні знаки та розмітка були, автобус зачепив стовб, перекинувся на правий бік, опинився майже посеред дороги, перешкод на дорозі не було, дорога була суха. Швидкість автобуса була приблизно 35 км/год, двері в автобусі під час руху були зачинені. Після ДТП, вийшовши з автобуса через переднє скло, побачив, що під задньою частиною автобуса було двоє людей, які не подавали ознак життя. Біля автобуса був чорний автомобіль, точної марки автомобіля не пам`ятає. Хто викликав медиків, свідок не пам`ятає;

свідок ОСОБА_19 вказав, що ДТП він не бачив, а прибув тільки після нього приблизно через 20-30 хв. Свідок є заступником директора по безпеці транспорту. Автобус був закріплений за водієм ОСОБА_20 Медпрацівник оглянув водія автобуса, технік оглянув автобус, так як останніх було допущено до маршруту. Асфальт був сухий, снігу не було. Свідок побачив, що автобус при падінні зачепив стовб. Водія автомобіля свідок не бачив. Коли припідняли автобус, його двері відчиняли за допомогою лому;

свідок ОСОБА_21 суду показала, що поверталась з роботи на автобусі, сиділа на передньому сидінні, після удару, коли отямилась, побачила на задньому сидінні двох чоловіків і жінку. Удар був у задню ліву частину автобуса, який перекинувся на правий бік. Двері в автобусі під час руху були зачинені, ременів безпеки не було, від останньої зупинки автобуса пройшло 3 хв;

свідок ОСОБА_22 суду показала, що вона проживає в будинку на перехресті, де трапилось ДТП, знімала на телефон подію та викликала поліцейських.

Щодо свідка ОСОБА_20 - водія автобуса, суд зазначає про те, що судом 10.07.2024 надсилався запит до Міністерства оборони України з метою встановлення факту перебування останнього на службі у ЗСУ.

15.08.2024 на адресу суду надійшла відповідь з ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якій зазначено про те, що ОСОБА_20 на військову службу не призивався, інформація щодо проходження останнім військової служби в ЗСУ в районних в місті Києві територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки відсутня.

Оскільки встановити місцезнаходження свідка ОСОБА_20 не вдалося, враховуючи всі вжиті судом заходи, а саме направлення судового доручення для встановлення місця проживання свідка, яке повернулося без фактичного виконання та направлення запиту до Міністерства оборони України, в судовому засіданні 30.10.2024 було задоволено клопотання прокурора про відмову від допиту даного свідка.

Таким чином, показання потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 узгоджуються між собою, не містять розбіжностей стосовно місця, часу та умов, за яких сталася дорожня-транспортна пригода.

Відповідно до витягу, 03 грудня 2019 року до ЄРДР внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 286 КК України, з таким викладом обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення:

«03.12.2019 близько 15 год. 00 хв. водій автомобіля Porsche Cayenne реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 рухаючись по АДРЕСА_4 в напрямку вул. Бокзальна на перехресті з вул. Польова, не надав перевагу у русі маршрутному автобусу РУТА 22 реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_23 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який рухався по головній дорозі - вул. Польова в сторону вул. Енергетиків внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів (передньої частини автомобіля Porsche Cayenne із лівою боковою частиною автобусу НОМЕР_5 ) в результаті чого маршрутний автобус перекинувся на правий бік. Внаслілок ДТП загинуло дві особи (пасажири маршрутного автобусу): ОСОБА_11 1946 р.н., та ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_5 Троє пасажирів автобусу госпіталізовано до травмпункту Ірпінської ЦМЛ: ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_21 ІНФОРМАЦІЯ_10 з різними тілесними ушкодженнями. (т. 2 а.с. 1).

Відповідно до рапорту помічника чергового СРПП №3 Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_24 від 03.12.2019 вбачається, що отримано заяву з органів охорони здоров`я, про те, що 03.12.2019 о 16.35 год. трапилося ДТП з потерпілими, доставили ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , відкритий перелом кісток носа, ссадна обличчя, забійні рани обличчя, забій правого колінного суглобу (т.2 а.с. 10).

Згідно рапорту помічника чергового СРПП №3 Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_24 від 03.12.2019 вбачається, що отримано заяву з органів охорони здоров`я, про те, що 03.12.2019 о 16.38 год. трапилося ДТП з потерпілими, доставили ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , забій м`яких тканин правого стегна, лівої колінної ділянки та правої кисті (т.2 а.с. 11).

Відповідно до рапорту помічника чергового СРПП №3 Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_24 від 03.12.2019 вбачається, що отримано заяву з органів охорони здоров`я, про те, що 03.12.2019 о 16.33 год. трапилося ДТП з потерпілими, доставили ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , забій м`яких тканин правого стегна (т.2 а.с. 12).

Згідно з протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 03 грудня 2019 року, схемою та ілюстративною фото-таблицею до нього, на місці події була зафіксована обстановка відразу після пригоди, при цьому асфальтоване покриття було сухим, чистим, зазначено ознаки напрямку руху транспортних засобів. На схемі до протоколу зафіксовано місце розташування транспортних засобів, розташування уламків, розташування дорожніх знаків. На ілюстрованій фото-таблиці до протоколу наявні зображення, зокрема, загального вигляду проїзної частини перехрестя вул. Польова та вул. Островського в м. Буча Київської області, кінцевих положень автомобілів, трупа чоловіка (т. 2 а.с. 14-34).

Вище вказаний протокол огляду також оформлений у друкованій формі (т. 2 а.с. 14-22).

При цьому, з досліджених судом, у порядку Параграфу 3 Глави 28 КПК України, у судовому засіданні, висновків експертів, тобто докладних описів проведених експертом досліджень та зроблених за їх результатами висновків, судом встановлено наступне.

Згідно з висновком судової інженерно-транспортної експертизи № 12-1/3081, складеного 14 січня 2020 року, та фототаблиці до нього, висновки:

Рульове керування автобусу «РУТА 22», реєстраційний номер НОМЕР_6 , на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед подією, не виявлено.

Система робочого гальма автобусу «РУТА 22», реєстраційний НОМЕР_20 на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмовлення в системі робочого гальма перед ДТП не виявлено.

Елементи підвіски автобусу «РУТА 22», реєстраційний номер НОМЕР_6 на момент огляду знаходяться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед ДТП, не виявлено (т. 2 а.с. 75-78).

Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи № 12-1/3082, складеного 28 січня 2020 року, та фототаблиці до нього, висновки:

Рульове керування автомобіля «Porsche Cayenne», реєстраційний номер НОМЕР_7 , на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед подією, не виявлено.

Система робочого гальма автомобіля «Porsche Cayenne», реєстраційний номер НОМЕР_7 на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмовлення в системі робочого гальма перед ДТП не виявлено.

Елементи підвіски автомобіля «Porsche Cayenne», реєстраційний номер НОМЕР_8 на момент огляду знаходяться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед ДТП, не виявлено (т. 2 а.с. 80-83).

Згідно з висновком судової інженерно-транспортної експертизи № 12-1/3080, складеного 19 лютого 2020 року, та фототаблиці до нього, висновки:

В момент первинного контакту автомобіль «Porsche Cayenne», реєстраційний номер НОМЕР_1 , контактував передньою частиною з лівою боковою частиною автобуса «РУТА 22», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В момент первинного контакту повздовжні вісі автомобіля «Porsche Cayenne», реєстраційний номер НОМЕР_9 та автобуса «РУТА 22», реєстраційний номер НОМЕР_2 були розташовані під кутом близько 90°.

Механічні пошкодження на автомобілі «Porsche Cayenne», реєстраційний номер НОМЕР_1 , які утворились внаслідок зіткнення з автобусом «РУТА 22», реєстраційний номер НОМЕР_2 описані у дослідницькій частині даного висновку.

Механічні пошкодження на автобусі «РУТА 22», реєстраційний номер НОМЕР_2 , які утворились внаслідок зіткнення з автомобілем «Porsche Cayenne», реєстраційний номер НОМЕР_9 описані у дослідницькій частині даного висновку.

Зіткнення автомобіля «Porsche Cayenne», реєстраційний номер НОМЕР_7 та автобуса «РУТА 22», реєстраційний номер НОМЕР_3 , сталося в межах перехрестя вул. Островського та вул. Польова перед початком утвореного сліду юзу автобуса «РУТА 22», реєстраційний номер НОМЕР_2 (позначка на схемі 4) при цьому автобус «РУТА 22», реєстраційний номер НОМЕР_3 в момент зіткнення розташовувався на половині проїзної частині вул. Польова призначеної для руху в напрямку вул. Енергетиків.

У дослідницькій частині даного висновку, вирішення питань про те, які механічні ушкодження утворилися на автомобілі «Porsche Cayenne», реєстраційний номер НОМЕР_1 внаслідок зіткнення з автобусом «РУТА 22», реєстраційний номер НОМЕР_2 зазначено, що механічні пошкодження автомобіля «Porsche Cayenne», реєстраційний номер НОМЕР_10 , характерні для контакту з автобусом «РУТА 22», реєстраційний номер НОМЕР_11 , локалізовані в передній частині автомобіля. Пошкоджено пластик переднього бамперу, найбільш виражений в правій частині на ділянці до 1,4 м від правого краю бамперу та на висоті від 0,3 до 0,85 м від опорної поверхні у вигляді чисельних тріщин та відломів фрагментів пластику. По всій поверхні переднього бамперу розташовані чисельні зони сліди тертя та подряпин з відшаруванням фарби та нашаруванням речовини жовтого кольору. Деформовано капот автомобіля в передній частині у вигляді зміщення металу в напрямку спереду назад та зверху вниз. Зона деформації капоту розташована на висоті близько 0,95 м від опорної поверхні та на відстані близько 0,3 м від правого торця капоту. В районі вказаних пошкоджень капоту спостерігаються зони слідів тертя та подряпин з нашаруванням речовини жовтого кольору. В правій нижній частині бамперу на висоті близько 0,4 м від опорної поверхні та на відстані близько від 0,6 м до 0,95 м від правого краю бамперу, розташований дугоподібний відбиток довжиною 0,35 м. Також вищевказаний дугоподібний відбиток відображений на металевому підсилювачі переднього бамперу. Характер пошкоджень передньої частини автомобіля «Porsche Cayenne», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зміщення деформованих деталей, напрямок слідів тертя (нашарувань та відшарувань покриттів) свідчить про те, що прикладання деформуючої сили до передньої частини автомобіля «Porsche Cayenne», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відбувалося в напрямку спереду назад.

У дослідницькій частині даного висновку, вирішення питань про те, які механічні ушкодження утворилися на автобусі «РУТА 22», реєстраційний номер НОМЕР_2 , які утворились внаслідок зіткнення з автомобілем «Porsche Cayenne», реєстраційний номер НОМЕР_9 зазначено, що механічні пошкодження автобусу «РУТА 22», реєстраційний номер НОМЕР_12 , характерні для контакту з автомобілем «Porsche Cayenne»; реєстраційний номер НОМЕР_9 локалізовані на лівій боковій частині автобусу. В районі розташування лівого заднього колеса на висоті близько 0,85 м від опорної поверхні та на відстані близько 2,2 м від задньої частини автобуса, розташовано пошкодження обшивки у вигляді її розривів із загинанням країв в напрямку зліва на право. На лівій боковій частині автобусу в районі розташування лівого заднього колеса на висоті близько від 0,45 м до 1,0 м від опорної поверхні та на відстані близько від 0,7 м до 2,4 м від задньої частини автобусу розташована зона слідів тертя та подряпин з відшаруванням фарби та нашаруванням речовини чорного кольору траси яких направлені в напрямку спереду назад. Декоративна накладка колісної арки лівого заднього колеса автобусу відокремлена від місця конструктивного кріплення та деформована загальним зміщенням в напрямку зліва на право. На декоративній накладці розташовані зони слідів тертя та подряпин траси яких направлені в напрямку спереду назад. Колісний диск лівого заднього колеса має деформацію зовнішнього вінця диску довжиною по хорді близько 0,35 м із загальним зміщенням в напрямку зліва на право. Характер пошкоджень лівої бокової частини автобусу «РУТА 22», реєстраційний номер НОМЕР_13 , зміщення деформованих деталей, напрямок слідів тертя (нашарувань та відшарувань покриттів) свідчить про те, що прикладання деформуючої сили до лівої бокової частини автобусу «РУТА 22», реєстраційний номер НОМЕР_2 , відбувалося в напрямку зліва на право (т. 2 а.с. 85-90).

Згідно висновку експерта № 12-1/736 від 23 березня 2020 року, головний судовий експерт відділу автотехнічних досліджень лабораторії автотехнічних досліджень та криміналістичного дослідження транспортних засобів Київського НДЕКЦ МВС ОСОБА_25 , будучи ознайомлений про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, провів судову інженерно-транспортну експертизу, за результатами якої сформував такі висновки:

1. За даних дорожніх обставин при заданому комплексі вихідних даних, водій автомобіля «Porsche Cayenne», реєстраційний номер НОМЕР_14 повинен був діяти відповідно до вимог п. 16.11. та вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України.

2. В заданій дорожньо-транспортні ситуації технічна можливість попередити дану дорожньо-транспортну пригоду, полягала у виконанні водієм автомобіля «Porsche Cayenne», реєстраційний номер НОМЕР_15 вимог п. 16.11. та вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України. При виконанні вимог вищевказаного пункту Правил дорожнього руху України та вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» водій автомобіля «Porsche Cayenne», реєстраційний номер НОМЕР_1 мав технічну можливість попередити зіткнення з автобусом «РУТА 22», реєстраційний номер НОМЕР_3 на що у нього не було перешкод технічного характеру.

3. Покази водія автомобіля «Porsche Cayenne», реєстраційний номер НОМЕР_7 в частині вказаного ним розташування автобуса «РУТА 22», реєстраційний номер НОМЕР_2 на проїзній частині в момент зіткнення є технічно неспроможними.

4. За даних дорожніх обставин, при заданому комплексі вихідних даних водій автобуса «РУТА 22», реєстраційний номер НОМЕР_2 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху України.

5. За даних дорожніх умов водій автобусу «РУТА 22», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не мав технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем «Porsche Cayenne», реєстраційний номер НОМЕР_15 шляхом застосування екстреного гальмування в момент виникнення небезпеки для його руху.

6. Покази свідка ОСОБА_26 , в частині вказаного ними розташування транспортних засобів в момент зіткнення на проїзній частині підстав вважати технічно неспроможними не вбачається.

7. З технічної точки зору в діях водія автомобіля «Porsche Cayenne», реєстраційний номер НОМЕР_1 вбачаються невідповідності у виконанні вимог п. 16.11. та вимог дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України, невідповідності у виконанні вимог вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди (т. 2 а.с. 161-1).

Відповідно до висновку експерта № 671 закінченого 13 грудня 2019 року, судово-медичний експерт Комунального закладу Київської обласної ради «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_27 , будучи ознайомлений про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, провів судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_11 , 1946 року народження, за результатами якої сформував такі підсумки:

1. Смерть гр. ОСОБА_11 , 1946 р.н., настала від закритої травми грудної клітки у вигляді множинних двобічних переломів ребер по декількох анатомічних лініях з ушкодженням пристінкової та легеневої плеври, а також тканини легень, серцевої сорочки та правого передсердя; переломами грудного відділу хребта з ушкодженням спинного мозку настала за 12-24 год. до проведення судово-медичного дослідження трупа в морзі.

2. При судово-медичному дослідженні виявлені наступні тілесні ушкодження:

- закрита травма грудної клітки: переломи 2-12 ребер ліворуч та 3-11 ребер праворуч декількох анатомічних лініях з розривом пристінкової та легеневої плеври, забоєм розривом обох легень, ушкодженням серцевої сорочки та правого передсердя; перелом 3-го та 8-го грудних хребців з ушкодженням спинного мозку; двобічний гемоторакс (загалом ? 650 мл) - відноситься до категорії Тяжких тілесних ушкоджень;

- закрита травма живота у вигляді розриву селезінки з розвитком внутрішньочеревної кровотечі (?100 мл) - відноситься до категорії Тяжких тілесних ушкоджень;

- множинні садна, синці, забійні рани обличчя та обох колінних суглобів; перелом кісток носу - мають ознаки Легких тілесних ушкоджень у живих осіб;

Вищеописані тілесні ушкодження утворилися від дії тупого (их) предмету (ів), можливо в результаті дорожньо-транспортної пригоди (травма пасажира в салоні автобусу).

3. При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа гр. ОСОБА_11 спиртів не виявлено (т. 2 а.с. 35-36).

Згідно висновку експерта № 670 закінченого 21 січня 2020 року, судово-медичний експерт Комунального закладу Київської обласної ради «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_28 , будучи ознайомлений про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, провів судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за результатами якої сформував такі підсумки:

1. Смерть гр. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 настала від закритої травми грудей та живота з ушкодженням внутрішніх органів, гострої крововтрати, про що свідчать виявлені тілесні ушкодження: п. а) та п.б)

а) Закрита травма грудей, у вигляді: синців (три), садна (одне), крововиливи в м?які тканини грудей, множинні переломи ребер по декількох лініях з ушкодженням пристінкової плеври, забої легенів з ушкодженням легеневої плеври та крововиливами в плевральні порожнини (гемоторакс).

б) Закрита травма живота, у вигляді: численних черезкапсулярних розривів правої частки печінки з її розчавленням; крововиливи: в серпоподібну зв?язку печінки, капсулу підшлункової залози та під капсулу лівої частки печінки з численні субкапсулярними розривами останньої; крововиливи в черевну порожнину (гемоперитонеум).

в) Травма голови, у вигляді: саден, синця, забійних ран, крововиливів в м?які тканини голови, субарахноїдальних крововиливи.

г) Численні садна кистей рук та правого колінного суглобу.

Всі вище описані ушкодження в сукупності, утворилися від дії тупого (их) предмету (ів), по механізму удару, удар-тертя, ушкодження п. а), п. б) мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, знаходяться в прямому причинному зв?язку із настанням смерті; ушкодження АДРЕСА_5 ) мають ознаки легких тілесних ушкоджень, не знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті.

2. В крові трупа гр. ОСОБА_12 , 1991 р.н., спиртів не виявлено (т. 2 а.с. 38-40).

Відповідно до висновку експерта № 10, закінченого 06 лютого 2020 року, судово-медичний експерт Комунального закладу Київської обласної ради «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» Ірпінське відділення ОСОБА_27 , будучи ознайомлений про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, провів судово-медичну експертизу за медичною документацією на ім`я ОСОБА_21 , 1966 року народження, за результатами якої сформував такі висновки:

1-4 Діагноз - «Забій м`яких тканин правого стегна», не підтверджений об`єктивними клінічними даними (описом стану м`яких тканин стегна), тому не може враховуватися при оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, згідно п. 4.6 діючих «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

5. Судово медичних даних для відповіді питання чи перебувала у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_21 немає (т. 2 а.с. 96).

Згідно висновку експерта № 11, закінченого 06 лютого 2020 року, судово-медичний експерт Комунального закладу Київської обласної ради «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» Ірпінське відділення ОСОБА_27 , будучи ознайомлений про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, провів судово-медичну експертизу за медичною документацією на ім`я ОСОБА_17 , 1998 року народження, за результатами якої сформував такі висновки:

1-4 Діагноз - «Забій м`яких тканин правого стегна у верхній третині лівої колінної ділянки та правої кисті», не підтверджений об`єктивними клінічними даними (описом стану м`яких тканин стегна та кисті), тому не може враховуватися при оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, згідно п. 4.6 діючих «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

5. Судово медичних даних для відповіді питання чи перебувала у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_17 немає (т. 2 а.с. 97).

Відповідно до висновку експерта № 15, закінченого 16 березня 2020 року, судово-медичний експерт Комунального закладу Київської обласної ради «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» Ірпінське відділення ОСОБА_27 , будучи ознайомлений про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, провів судово-медичну експертизу за медичною документацією на ім`я ОСОБА_16 , 1998 року народження, за результатами якої сформував такі висновки:

1-4. Згідно наданої медичної документації, у гр. ОСОБА_16 , 1967 р. н., мала місце закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку із забійною раною носа, синцями саднами обличчя, яка утворилися від дії тупого (их) предмету (ів), можливо 03.12.2019 р. внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (травма пасажира в салоні автобусу) і відноситься до категорії Легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я на строк більше 6-ти, але менше 21-го дня.

Діагнози - «Забій правого колінного суглобу» та «Відкритий перелом кісток носу» підтверджені об`єктивними клінічними і рентгенологічними даними (описом стану м`яких та колінного суглобу, результатами рентгенологічного дослідження), тому не враховувалися при оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, згідно п. 4.6., 4.13.1, 4.13.4. діючих «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень».

5. Судово медичних даних для відповіді питання чи перебувала у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_16 немає (т. 2 а.с. 99).

Відповідно до висновку експерта №953 закінченого 06.12.2019, експертом-токсикологом Київського обласного бюро судмедекспертизи МОЗ України ОСОБА_29 в крові гр. ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , метилового, етилового спиртів, а також пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено (т. 2 а.с. 72)

Згідно висновку експерта №960 закінченого 09.12.2019, експертом-токсикологом Київського обласного бюро судмедекспертизи МОЗ України ОСОБА_30 в крові гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , метиловий, етиловий спирти, а також пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери не виявлені (т. 2 а.с. 73).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 від 28.02.2020 року, та додані до нього фото-таблиці, згідно якого всі учасники даної слідчої дії були запрошені на місце дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 03.12.2019 близько 15.00 год, на перехресті вул. Польова та вул. Островського в м. Буча Київської області, зазначеними учасниками надані покази. Обвинувачений ОСОБА_9 своїм підписом зазначив, що з протоколом ознайомлений (т. 2 а.с. 144-165).

Таким чином, суд вказані докази визнає належними та допустимими.

Певні суперечності та неточності, при відсутності обставин регламентованих ст. 87 КПК України, не є автоматичною передумовою для визнання доказів недопустимими. В яких ситуаціях суд вправі дати іншу правову оцінку доказу, у тому числі не брати до уваги, навівши ґрунтовані мотиви свого рішення, але не визнавати його недопустимим.

Порушень положень Параграфа 5 Глави 4 КПК України в ході судового розгляду сторонами не доведено та судом не встановлено.

Позиція сторону захисту:

Захисник ОСОБА_8 зокрема, в судових дебатах просив зважити, що обвинувачений має на утримання дружину та чотирьох дітей, просив призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України.

Суд зазначає, що аналіз свідчень обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 в суді, зважаючи на рівень їх аргументованості, переконливості та послідовності, а також інших факторів, дає підстави вважати покази обвинуваченого в частині, що при зіткненні транспортних засобів двері автобусу були відкриті, що спричинило за собою смерть ОСОБА_12 , такими, що не відповідають встановленим обставинам справи, та такими, які спростовуються дослідженими під час судового розгляду доказами.

Покази ОСОБА_9 в частині невизнання ним вище вказаних обставин, суд розцінює як спосіб захисту та намір уникнути кримінальної відповідальності.

Отже вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, та його винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України підтверджується доказами дослідженими судом.

Судом в ході судового розгляду забезпечено обвинуваченому ОСОБА_9 передбачена ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод можливість представляти свою правову позицію, свої докази, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, їх використання.

Суд, відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий прокурором допустимий доказ, з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, установив поза розумним сумнівом співіснування достатньо вагомих, переконливих, чітких і узгоджених між собою ознак та схожих неспростовних презумпцій факту:

доведеності «поза розумним сумнівом» вчинення ОСОБА_9 суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Суд в ході судового розгляду кримінального провадження, розглянувши доводи обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_8 , оцінивши їх відповідно до вимог ст. 94 КПК України у сукупності із дослідженими судом доказами, дійшов висновку необхідності їх відхилення, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілих, дослідженими показаннями свідків, належними та допустимими письмовими доказами сторони обвинувачення, дослідженими судом, які вище наведені у цьому вироку.

Суд зазначає, що вказані вимоги пунктів Правил дорожнього руху України зобов`язували водія ОСОБА_9 діяти у суворій і чіткій відповідності з ними. Будь-яких об`єктивних причин, підстав, для їх не виконання ОСОБА_9 не було.

Суд достовірно встановив, що водій ОСОБА_9 не надав перевагу в русі автобусу, який рухався головною по відношенню до другорядної дороги, виїхав на перехрестя, в межах якого здійснив зіткнення з автобусом марки «РУТА 22», внаслідок чого даний автобус перекинувся на бік.

Судом встановлено, що саме ОСОБА_9 03.12.2019, близько 14 години 40 хвилин, керував автомобілем марки «Porsche Cayenne», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Островського, в межах населеного пункту м. Буча Київської області, зі сторони вул. Богдана Хмельницького в напрямку до нерегульованого перехрестя із вул. Польова, не надав перевагу в русі автобусу марки «РУТА 22», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який рухався по вул. Польова, яка є головною по відношенню до другорядної, зі сторони вул. Жовтнева у напрямку вул. Нове шосе, в порушення вимог п. 1.5, 2.1 (а), 2.3 (б), 2.1, 16.11 ПДР відповідно до якого «на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху» виїхавши на вищезазначене перехрестя, в межах якого здійснив зіткнення із автобусом марки «РУТА 22», реєстраційний номер НОМЕР_16 , внаслідок чого даний автобус перекинувся на правий бік.

Суд зазначає, що саме невиконання водієм автомобіля марки «Porsche Cayenne», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_9 вимог вище вказаних пунктів Правил Дорожнього руху України є безпосередньою причиною зіткнення транспортних засобів, оскільки саме виїзд вказаного автомобіля на перехрестя нерівнозначних доріг, саме його автомобіль здійснив зіткнення із автобусом марки «РУТА 22», реєстраційний номер НОМЕР_16 , під керуванням ОСОБА_20 , який рухався по головній дорозі.

Судом встановлено вказані обставини на підставі експертиз, наданих стороною обвинувачення, на підставі матеріалів кримінального провадження № 0000983 від 03 грудня 2019 року, зокрема, схеми місця ДТП, показаннями осіб.

Суд зауважує, що визнає вище вказані висновки експертиз належними та допустимими доказами, оскільки вони проведені за постановами слідчого у кримінальному провадженні, який визначав установу та питання, експерти попереджались про кримінальну відповідальність та висновки з додатками пронумеровані та скріплені печаткою.

Суд звершував правосуддя згідно з нормами Кримінального Кодексу України, об`єктивно і неупереджено, незалежно та керуючись верховенством права, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з додержанням і врахуванням Загальної Декларації прав людини, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішень Європейського суду з прав людини, вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Судом вирок ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, доказів, наданих, досліджених під час судового розгляду та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Суд вважає у вироку наведені належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Оцінюючи аргументи заявлені стороною захисту суд керується релевантною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року )».

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення…Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року)».

Прийняте судом рішення за доводами обвинуваченого, його захисника, доказами, доводами прокурора, потерпілих, доволі як фактично так і юридично, у вироку вмотивовано (п.48,26,30 рішень Європейського суду з прав людини у справах «Мітрофанов проти Республіки Молдова», «Гарсія Руїс проти Іспанії», «Гарвісаарі проти Фінляндії»).

Згідно ч. 5 ст. 356 КПК України, в ході судового розгляду кожна сторона кримінального провадження для доведення або спростування достовірності висновків експертів, мала право надати суду відомості, які б стосувалися знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки цих експертів, однак стороною захисту такі відомості суду надані не були та в судовому засіданні судом не встановлені.

При цьому, суд наголошує на тому, що будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачений КПК України, суду надано не було.

За таких обставин, враховуючи вище зазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у порядку ст. 94 КПК України, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченому ч. 3 ст. 286 КК України, за вище встановлених обставин.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_9 , за ч. 3 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб.

Судом підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставин ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до практики Верховного Суду, що міститься в постанові від 23 червня 2020 року, у справі № 171/8/17, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення повинна враховуватися судом як загальна засада призначення покарання не лише на підставі належності відповідного правопорушення до певного виду (ст. 12 КК України), але і з обов`язковим урахування конкретних обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 286 КК України є тяжким злочином, вчинення якого карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Згідно із п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Отже, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на ступінь тяжкості та обставини вчиненого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, в тому числі той факт, що дорожньо-транспортна пригода сталася в світлу пору доби, за хорошої видимості та сухих погодних умов, відсутність будь-яких інших винуватців дорожньо-транспортної пригоди, враховуючи невідворотність наслідків дорожньо-транспортної пригоди - смерть потерпілих, яка завдала важких емоційних страждань родичам померлих, поведінку ОСОБА_9 після вчиненого кримінального правопорушення, який не вибачився перед потерпілими, не відшкодував потерпілим шкоду, відсутність обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, думку потерпілих, які просили позбавити волі обвинуваченого та призначити суворе покарання, а також дані про особу ОСОБА_9 , який не має судимості, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, характеризується з позитивної сторони, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, довідок про стан здоров`я не надавав, суд вважає, що виправлення ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде неможливим без ізоляції його від суспільства і йому необхідно призначити покарання, передбачене ч. 3 ст. 286 КК України, у виді 7 (семи) років позбавлення волі, із максимальним строком позбавлення права керування транспортними засобами - 3 (три) роки.

При цьому суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України, оскільки переконаний що таке покарання буде явно несправедливим через м`якість, враховуючи наслідки дій обвинуваченого, які спричинили загибель кількох осіб.

Суд вважає, що з огляду на пост-кримінальну поведінку ОСОБА_9 , який перед потерпілими вибачився через півтора року після скоєного, не вживав належних заходів для відшкодування моральної шкоди, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, з цього приводу до потерпілих не звертався, підстави для застосування положень ч. 1 ст. 75 КК України, відсутні.

Інших підстав для звільнення ОСОБА_9 , від відбування покарання не встановлено.

Окрім того, призначення ОСОБА_9 , зокрема, додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами також буде, на переконання суду, тим необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_9 та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами.

На переконання суду, не призначення ОСОБА_9 додаткового покарання буде явно і очевидно незаконним, несправедливим, необґрунтованим, оскільки буде очевидно не зрозумілим для суспільства здійсненого судом правосуддя.

Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення без розгляду.

Згідно цивільного позову ОСОБА_5 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_31 , просить стягнути із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 на відшкодування моральної шкоди кошти в розмірі 566 760,00 грн. Стягнути із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 суму понесених судових витрат на проведення соціально-психологічного дослідження в розмірі 4723,00 грн та 23700,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Вимоги позову представник потерпілого - адвокат ОСОБА_31 обґрунтовував тим, що з огляду на характер вчиненого злочину та його наслідки, ОСОБА_5 було заподіяно моральну шкоду, що полягає у перенесених стражданнях внаслідок втрати найближчої рідної людини. На даний час позивач проживає сам, ні від кого, окрім рідних, не отримує допомоги та підтримки. Дружина фактично забезпечувала догляд за господарством, займалась всіма домашніми справами. Вказує про те, що у відповідності до висновку соціально-психологічного дослідження №21-01-20 від 27.01.2020 рекомендована до стягнення судом грошова сума становить в межах 566 760,00 грн.

Відповідно до цивільного позову ОСОБА_7 , в інтересах якого діяв адвокат ОСОБА_31 , просить стягнути із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 , на відшкодування моральної шкоди кошти в розмірі 500 000,00 грн. Стягнути із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 суму понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 24300,00 грн.

Вимоги позову представник потерпілого - адвокат ОСОБА_31 обґрунтовував тим, що з огляду на характер вчиненого злочину та його наслідки, ОСОБА_7 було заподіяно моральну шкоду, що полягає у перенесених стражданнях внаслідок втрати сина. Моральні страждання досі мають суттєвий вплив на життєдіяльність, роботу та побут потерпілого. Моральну шкоду оцінює в розмірі 500 000,00 грн.

Відповідно до цивільного позову ОСОБА_6 , в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_31 , просить стягнути із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 , на відшкодування моральної шкоди кошти в розмірі 580 929,00 грн. Стягнути із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 суму понесених судових витрат на проведення соціально-психологічного дослідження в розмірі 4723,00 грн

Вимоги позову представник потерпілого - адвокат ОСОБА_31 обґрунтовував тим, що з огляду на характер вчиненого злочину та його наслідки, ОСОБА_6 було заподіяно моральну шкоду, що полягає у перенесених стражданнях внаслідок втрати сина. Загиблий завжди був підтримкою та опорою, так як своєї сім`ї не мав, а піклувався про матір, оскільки з батьком вона вже давно не проживала. Вказує про те, що у відповідності до висновку соціально-психологічного дослідження №27-01-20 від 04.02.2020 рекомендована до стягнення судом грошова сума становить в межах 580 929,00 грн.

Відповідно до цивільного позову ОСОБА_4 в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_31 , просить стягнути із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 , на відшкодування моральної шкоди кошти в розмірі 500 00,00 грн.

Вимоги позову представник потерпілого - адвокат ОСОБА_31 обґрунтовував тим, що з огляду на характер вчиненого злочину та його наслідки, ОСОБА_4 було заподіяно моральну шкоду, що полягає у перенесених стражданнях внаслідок втрати матері. Моральні страждання досі мають суттєвий вплив на життєдіяльність, роботу та побут потерпілої. Моральну шкоду оцінює в розмірі 500 000,00 грн.

ОСОБА_9 стосовно вимог потерпілих/представника потерпілих зазначив, що цивільні позови визнає. Відзивів на позовні заяви не надав.

Згідно із ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно із ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Згідно із ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Суд вважає, що за викладених обставин, з огляду на душевні страждання, яких зазнали потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , які описані в позовних заявах про відшкодування моральної шкоди та обґрунтовані ними у судовому засіданні, а саме: сильний шок, стрес та душевне потрясіння, яке вони пережили через загибель близьких осіб, внаслідок ДТП, значний стрес, який вплинув на їх спосіб життя, тугу, яку вони переживають, що розумним і справедливим буде цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 в частині стягнення моральної шкоди задовольнити частково та стягнути з обвинуваченого на користь ОСОБА_5 суму морального відшкодування в розмірі 500 000,00 грн; цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити повністю та стягнути з обвинуваченого на користь ОСОБА_7 суму морального відшкодування в розмірі 500 000,00 грн; цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 в частині стягнення моральної шкоди задовольнити частково та стягнути з обвинуваченого на користь ОСОБА_6 суму морального відшкодування в розмірі 500 000,00 грн; цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити повністю та стягнути з обвинуваченого на користь ОСОБА_4 суму морального відшкодування в розмірі 500 000,00 грн.

Разом з тим, суд, враховуючи надані докази на підтвердження оплати роботи спеціаліста психодіагностики при дослідженні ОСОБА_5 (т.1 а.с. 74), задовольняє вимоги цивільного позову ОСОБА_5 в частині стягнення із ОСОБА_9 судових витрат на проведення соціально-психологічного дослідження в розмірі 4723,00 грн.

Крім того, оплата роботи спеціаліста психодіагностики при дослідженні ОСОБА_6 підтверджена також наданими суду доказами (т.1 а.с. 188), а отже вимоги позову ОСОБА_6 в цій частині підлягають до задоволення, із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 слід стягнути суму судових витрат на проведення соціально-психологічного дослідження в розмірі 4723,00 грн.

Щодо вимог цивільного позову ОСОБА_5 про стягнення витрат на правову допомогу.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу представником ОСОБА_5 - адвокатом ОСОБА_32 надано наступні докази: ордер серія НОМЕР_17 , копію свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю, Договір про надання правової допомоги у кримінальному провадженні (кримінальній справі) № 013/КП від 23.12.2019, Додаткову угоду № 1 від 23.12.2019 до Договору про надання правової допомоги у кримінальному провадженні (кримінальній справі) № 013/КП від 23.12.2019, Акт виконаних робіт від 27.12.2019 до Договору про надання правової допомоги у кримінальному провадженні (кримінальній справі) № 013/КП від 23.12.2019 та Додаткової угоди № 1 від 23.12.2019 із зазначенням вартості наданих послуг та найменування наданої послуги, меморіальний ордер від 27.12.2019 на суму 23700,00 грн.

Враховуючи зазначене, оскільки витрати на правову допомогу, надану ОСОБА_5 в рамках даної справи, документально підтвердженні, суд вважає за можливе стягнути такі витрати із ОСОБА_9 .

Щодо вимог цивільного позову ОСОБА_9 про стягнення витрат на правову допомогу.

Так, на підтвердження понесення витрат на правову допомогу представником ОСОБА_9 - адвокатом ОСОБА_32 надано наступні докази: ордер серія НОМЕР_18 , копію свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю, Договір про надання правової допомоги у кримінальному провадженні (кримінальній справі) № 001/КП від 02.01.2020, Додаткову угоду № 1 від 23.12.2019 до Договору про надання правової допомоги у кримінальному провадженні (кримінальній справі) № 013/КП від 23.12.2019, Акт виконаних робіт від 07.01.2020 до Договору про надання правової допомоги у кримінальному провадженні (кримінальній справі) № 001/КП від 02.01.2020 та Додаткової угоди № 1 від 02.01.2020 із зазначенням вартості наданих послуг та найменування наданої послуги, меморіальний ордер від 07.01.2020 на суму 24300,00 грн.

Враховуючи зазначене, оскільки витрати на правову допомогу, надану ОСОБА_7 , в рамках даної справи документально підтвердженні, суд вважає за можливе стягнути такі витрати із ОСОБА_9 .

Відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05.12.2019 у справі № 761/46831/19 до ОСОБА_9 в якості підозрюваного, було застосовано запобіжних захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави - 260 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 499 460,00 грн, яку було перераховано на відповідний рахунок та 10.12.2019 ОСОБА_9 було звільнено під заставу.

Від заставодавця ОСОБА_33 до суду надійшло клопотання про спрямування потерпілим коштів, внесених останньою в якості застави в розмірі 499 460,00 грн, розподіливши такі кошти солідарно між потерпілими в сумі по 124 865 грн кожному.

Отже, враховуючи клопотання заставодавця ОСОБА_34 , внесену суму застави, суд розподіляє грошові кошти в розмірі 124 865 грн кожному, в рахунок відшкодування моральної шкоди в межах задоволених позовних вимог потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши арешт, накладений на них.

В рамках даного кримінального провадження залучено експертів, вартість яких становить 6280 грн. 40 коп., що суд визнає процесуальними витратами, а тому зазначена сума грошових коштів підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України, суд, серед іншого, зазначає у вироку рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Підстав для зміни запобіжного заходу суд не вбачає, а тому з метою забезпечення виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків та запобігання ризикам у справі, приймає рішення про залишення до набрання вироку законної сили застосованого запобіжного заходу у виді застави без змін.

Керуючись ст. 100, 124, 205, 368, 374, 381-382, 395, 532 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років, з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк 3 (три) роки.

Застосований до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у виді застави залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування основного покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_9 .

Зарахувати ОСОБА_9 у строк покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 03.12.2019 року по 10.12.2019 з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Строк додаткового покарання обчислювати з моменту відбуття ОСОБА_9 основного покарання.

Запобіжний захід застосований до обвинуваченого ОСОБА_9 у виді застави в розмірі 499 460,00 гривень після набранням вироком законної сили - скасувати.

Грошові кошти в сумі 499 460,00 гривень, внесені в якості застави ОСОБА_33 , згідно квитанції № ПН4565 від 09.12.2019 року, що зараховані на рахунок Держказначейської служби України, м. Київ, ТУДСАУ в м. Києві, за розпорядженням заставодавця ОСОБА_34 в рівних частинах перерахувати на рахунки потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 в рахунок відшкодування цивільних позовів потерпілих про відшкодування моральної шкоди в розмірі 124 865 грн кожному.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 грошову суму в розмірі 375 135 грн. (триста сімдесят п`ять тисяч сто тридцять п`ять гривень) в рахунок відшкодування спричиненої йому моральної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 витрати на проведення соціально-психологічного дослідження в розмірі 4723,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 23700,00 грн.

В іншій частині вимог - відмовити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 грошову суму в розмірі 375 135 грн. (триста сімдесят п`ять тисяч сто тридцять п`ять гривень) в рахунок відшкодування спричиненої йому моральної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 24300,00 грн.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 грошову суму в розмірі 375 135 грн. (триста сімдесят п`ять тисяч сто тридцять п`ять гривень) в рахунок відшкодування спричиненої їй моральної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 витрати на проведення соціально-психологічного дослідження в розмірі 4723,00 грн.

В іншій частині вимог - відмовити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 грошову суму в розмірі 375 135 грн (триста сімдесят п`ять тисяч сто тридцять п`ять гривень) в рахунок відшкодування спричиненої їй моральної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_9 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 6280 грн. 40 коп. (шість тисяч двісті вісімдесят гривень 40 копійок).

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді від 10.12.2019, справа № 761/46855/19 (провадження № 1-кс/761/31598/2019), ухвалою слідчого судді від 10.12.2019, справа №761/46878/19 (провадження№ 1-кс/761/31604/2019) - скасувати.

Речові докази, а саме транспортні засоби марки:

«Porsche Cayenne», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська область, с. Горенка, вул. Садова №20 - повернути власнику ПАТ КБ «Приватбанк»;

«РУТА 22», реєстраційний номер НОМЕР_19 , який поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_6 - повернути власнику ТОВ «Ірпінське АТП 13250».

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ірпінський міський суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1