В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу в складі Головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 , розглянувши у закритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001547 від 07.10.2024 (справа № 212/10778/24, провадження у справі 1-кп/212/808/24) та угоду про визнання винуватості стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, неповнолітніх та малолітніх дітей на утриманні не має, інвалідності не має, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 153 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06.10.2024 приблизно о 15:00 годині, ОСОБА_4 біля будинку АДРЕСА_2 зустрівся зі своєю неповнолітньою племінницею ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою перебував у дружніх та довірливих відносинах та запросив останню у гості у квартиру, яку він винаймав за адресою: АДРЕСА_3 .

Цього ж дня, приблизно о 20:00 годині неповнолітня ОСОБА_6 на запрошення ОСОБА_4 прийшла до приміщення квартири АДРЕСА_4 , та з дозволу своєї матері залишилася на ніч у вказаній квартирі.

Цього ж дня приблизно о 23:00 годині, неповнолітня ОСОБА_6 , перебуваючи в гостях у ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 , лягла спати у вітальні вищевказаної квартири.

В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на задоволення своєї статевої пристрасті шляхом вчинення дій сексуального характеру з неповнолітньою ОСОБА_6 .

Цього ж дня приблизно о 23:30 годині ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом на вчинення дій сексуального характеру відносно неповнолітньої ОСОБА_6 , з метою задоволення власної статевої пристрасті, ігноруючи загальноприйняті норми моралі, нехтуючи правом особи на статеву свободу та статеву недоторканість, достовірно знаючи вік ОСОБА_6 та те, що вона не досягла повноліття, перебуваючи у кімнаті квартири АДРЕСА_4 , ліг поряд з неповнолітньою та користуючись тим, що потерпіла ОСОБА_6 спить, без її добровільної згоди, зняв з останньої брюки та спідню білизну, чим повністю оголив статеві органи неповнолітньої ОСОБА_6 .

В подальшому ОСОБА_4 , перебуваючи на ліжку у безпосередній близькості до потерпілої ОСОБА_6 , без добровільної згоди потерпілої, умисно став мацати та торкатися своїми руками до оголених статевих органів, стегон та грудей неповнолітньої потерпілої, тим самим вчиняючи насильницькі дії сексуального характеру відносно неповнолітньої ОСОБА_6 , не пов`язаних із проникненням в тіло, без добровільної згоди потерпілої, що ставить під загрозу її нормальний психологічний та соціальний розвиток.

Вищевказані насильницькі дії сексуального характеру були зупинені неповнолітньою потерпілою ОСОБА_6 , яка прокинулась, відштовхнула від себе ОСОБА_4 та одягнувшись, покинула приміщення вищевказаної квартири.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1890 «С» від 14.10.2024 на момент огляду (08.10.2024) потерпіла статевої зрілості не достигла; тілесних ушкоджень в ділянці статевих органів та анального отвору не виявлено.

Вказаними діями ОСОБА_4 порушив права потерпілої неповнолітньої ОСОБА_6 на статеву недоторканість і нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток дитини, що гарантується ст. 52 Конституції України, згідно з якою будь-яке насильство над дитиною та її експлуатація переслідуються законом та ст.10 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якою кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканість та захист гідності.

Суд вважає, що злочинні діяння обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано вірно за ч. 3 ст. 153 КК України, за ознаками насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство) щодо неповнолітньої особи.

Разом з обвинувальним актом до суду подано угоду про визнання винуватості від 29 жовтня 2024 року у кримінальному провадженні за № 0001547 від 07.10.2024

Відповідно до умов вищезазначеної угоди про визнання винуватості обвинувачений і прокурор у кримінальному провадженні у відповідності до ст.ст. 468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, згідно до якої ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, крім того сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.3 ст.153 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та на підставі ст. 75 та 76 КК України звільнити від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.153 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просила суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпіла ОСОБА_6 та її законний представник ОСОБА_7 погодились із угодою про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути затверджена угода про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно ст.12 КК України злочин, передбачений ч.3 ст. 153 КК України є злочином тяжким.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені п.1 ч.1ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Укладена між прокурором та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст.153 КК України кваліфіковано вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, і обставини, що пом`якшують покарання, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено: на обліку у лікаря нарколога не перебуває; на обліку у лікаря психіатра не перебуває; на утриманні малолітніх дітей та інших утриманців не має; раніше не судимий; інвалідом не являється; офіційно не працевлаштований; працює не офіційно; за місцем мешкання характеризується позитивно.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена угода про визнання винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає затвердженню.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати вирішити в порядку ст.ст.124-126 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 369, 474, 475 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 29.10.2024 року між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.153 КК України та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 /один/ рік.

На підставі вимог ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Початок іспитового строку обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 до вступу вироку у закону силу залишити без зміни особисте зобов`язання.

Речові докази по справі відсутні.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ч.3ст.376 КПК України.

Суддя ОСОБА_9