Номер провадження:1-кс/521/2388/24
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 серпня 2024 року м. Одеса
Досудове розслідування у формі дізнання доручено здійснювати дізнавачу СД відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3
29.07.2024 дізнавачем СД ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 , у ході якого виявлено мопед марки «YAMAHA» чорного кольору без номерних знаків, номер шасі НОМЕР_1 , (зазначений на передній металевій рамі мопеду під кермом). Номер кузову вказаного мопеду має ознаки зміни (перебиття) не в заводських умовах.
У зв`язку з чим у ході огляду місця події мопед марки «YAMAHA» чорного кольору без номерних знаків, номер шасі НОМЕР_1 , було вилучено та поміщено на спецмайданчик № 6 за адресою: АДРЕСА_3 .
Постановою дізнавача від 30.07.2024 вилучений марки «YAMAHA» чорного кольору без номерних знаків, номер шасі НОМЕР_1 , визнано речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженн, та буде направленим на експертизу за експертною спеціальністю 4.4 «Дослідження ідентифікаційних номерів та рельєфних знаків».
30.07.2024 допитаний в якості свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснив, що 28.07.2024 він домовився із знайомим на ім`я ОСОБА_6 , що може забрати під викуп його мопед марки «YAMAHA» чорного кольору без номерних знаків, з номером шасі (рами) НОМЕР_1 . А саме, цей мопед більше місяця перебував на ремонті у гаражі його знайомого на ім`я ОСОБА_7 , гараж знаходиться біля парку ОСОБА_8 в місті Одесі. Так, його знайомий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зателефонував ОСОБА_9 , та вони домовилися, щоб ОСОБА_5 почав користуватися вищевказаним мопедом, після чого останній забрав з гаражу даний мопед без ключів, оскільки він заводиться без них. Про ціну вони вирішили домовитися при зустрічі 29.07.2024. Зі слів ОСОБА_10 на вищевказаний мопед у нього наявні документи. Надалі з вечора 28.07.2024 свідок почав їздити на вищевказаному мопеді, однак приблизно о 13:30 год. 29.07.2024 його зупинили працівники патрульної поліції, які у ході перевірки документів виявили ознаки зміни номеру шасі (рами) мопеду не в заводських умовах. Після чого на місце події було викликано слідчо-оперативну групу.
Підставою для накладення арешту на майно відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України є збереження речових доказів.
Дізнавач ОСОБА_3 надав до суду заяв упро розгляд клопотання за його відсутності та прокурора, клопотання підтримав, просив задовольнити.
Володілець майна ОСОБА_11 надав до суду заяву про розгляд клопотання за відсутності його та його неповнолітнього сина ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно не заперечував.
Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання дізнавача підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п.п.1, 3 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст. 70 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
На підставі викладеного та враховуючи, що дізнавач своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, а саме проведенню судової експертизи, у зв`язку з чим слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання дізнавача.
Відповідно до п.4 ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно. Отже, наведеною вимогою законодавства передбачено зазначення в ухвалі слідчого судді лише заборони та обмеження щодо розпорядження або користування майном, тому слідчий суддя із врахуванням вимог клопотання дізнавача про арешт майна із забороною користування, розпорядження та відчуження, приходить до висновку про зазначення в ухвалі слідчого судді заборони користування та розпорядження майном.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя-
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання дізнавача задовольнити.
Накласти арешт на вилучене майно 29.07.2024 року під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , :
- мопед марки «YAMAHA» чорного кольору без номерних знаків, з номером шасі (рами) НОМЕР_1 , який поміщено на спецмайданчик № 6 за адресою: АДРЕСА_3 .
Заборонити розпоряджатись та користуватись зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити дізнавачу та прокурору.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1