Провадження № 1-кс/638/3031/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 02.08.2024 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальну провадженні №0000431 від 29.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

встановив:

ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова зі скаргою, в якій, зокрема, просить скасувати постанову слідчої СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 02.08.2024 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000431 від 29.01.2016 року та визнати її потерпілою у вказаному кримінальному провадженні.

В обґрунтування скарги зазначає, що СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області тривалий час здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000431 від 29.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України. Вказує, що вона звернулась до Дзержинського РВ м.Харкова із заявою про вчинення злочину щодо її сім`ї, оскільки вважає, що їй було завдано моральної шкоди розбійним нападом на сина, а також майнової шкоди, оскільки автомобіль було придбано за спільні кошти сім`ї. Слідчий, який прийняв заяву, не вніс відомості до ЄРДР. Тоді її чоловік ОСОБА_5 , звернувся із заявою до відділу поліції від імені сім`ї, але відомості внесені повторно не були. Після чого ОСОБА_5 звернувся зі скаргою до Дзержинського районного суду м.Харкова, який зобов`язав відділ поліції внести відомості до ЄРДР. З того часу слідчі дії практично не проводяться. При звернення до слідчого заявник дізналась, що вона не є потерпілою у справі, а виступає в якості свідка. 25.07.2024 року нею подано відповідно заяву слідчій ОСОБА_4 про визнання її потерпілою. 07.09.2024 року отримала на пошті постанову слідчої про відмову у визнанні потерпілою. Вказує, що не погоджується з оскаржуваною постановою через її невмотивованість та необґрунтованість.

Заявник в судовому засіданні скаргу підтримала з підстав, зазначених у ній.

Слідчий в судове засідання не з`явилась, про розгляд повідомлялась, причини неявки не повідомила, надала для огляду в судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000431 від 29.01.2016 року.

Розглянувши скаргу, заслухавши заявника, дослідивши надані матеріали, оглянувши матеріали кримінального провадження №0000431 від 29.01.2016 року, слідчий суддя дійшов наступного.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділом Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні №0000431 від 29.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000431 вбачається, що 28.01.2016 року до Дзержинського відділу поліції (м.Харків) ГУ НП в Харківській області надійшла ухвала Дзержинського районного суду м.Харкова, в якій зобов`язано внести до ЄРДР факти за заявою ОСОБА_5 , який повідомив, що 21.11.2015 року приблизно о 14:30 год. невстановлена особа, перебуваючи за адресою: м.Харків, пр.Перемоги біля буд.57 шахрайським шляхом заволоділа його автомобілем ВАЗ-2108 р.н. НОМЕР_1 , 1990 року випуску, чим заподіяла останньому матеріальні збитки. Заявник або потерпілий ОСОБА_5 .

Станом на дату розгляду скарги у кримінальному провадженні жодній особі підозра не пред`явлена.

25.07.2024 року ОСОБА_3 звернулась до слідчого із заявою про визнання потерпілою у кримінальному провадженні №0000431 від 29.01.2016 року.

Постановою слідчого СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 02.08.2024 року відмовлено у задоволенні вказаної заяви, копію якої заявником отримано поштою 07.09.2024 року.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачено можливість оскарження рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відтак, вказана скарга подана повноважною особою, у визначений законом спосіб, проте з порушенням строків на звернення до слідчого судді з метою оскарження такого рішення.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які обумовлюють її відмови, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

При цьому, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про злочин або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч.2 ст.55 КПК України).

Правилами частини 5 статті 55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до кримінального провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на момент внесення відомостей до ЄРДР ОСОБА_5 фактично був представником ОСОБА_6 - власника транспортного засобу ВАЗ-2108 д.н.з. НОМЕР_1 . ОСОБА_5 та ОСОБА_7 подано заяву про визнання їх потерпілими у кримінальному провадженні, ними отримано пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, а також їх допитано в якості потерпілих слідчим.

ОСОБА_3 є свідком у кримінальному провадженні.

Відмовляючи у задоволенні заяви про визнання потерпілою у кримінальному провадженні слідчий посилався на ту обставину, що в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують факт перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у шлюбі.

Разом із тим, заявником до суду надано копію свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_3

З огляду на викладене, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного слідчий суддя прийшов до висновку про скасування постанови слідчого та зобов`язання його повторно розглянути заяву ОСОБА_3 з урахуванням того факту, що заявником надано копію свідоцтва про укладення шлюбу з ОСОБА_5 ..

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Також, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. 2,7, 9, 223, 220, 221, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 02.08.2024 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальну провадженні №0000431 від 29.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 02.08.2024 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальну провадженні №0000431 від 29.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Зобов`язати слідчого СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області у кримінальному провадженні №0000431 від 29.01.2016 року повторно розглянути заяву ОСОБА_3 щодо визнання потерпілою у кримінальному провадженні №0000431 від 29.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали проголошено 19.09.2024 о 15:30 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1