Провадження № 1-кс/202/7711/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лиманського відділу Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000363 від 05.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий просить накласти арешт на:

- автомобіль марки ВАЗ моделі 11193, державний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, легковий хетчбек, колір синій, об`єм двигуна 1596 куб.см, номер кузова НОМЕР_2 ;

- державний номерний знак НОМЕР_3 у кількості 2 од.;

- свідоцтво про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_4 .

Клопотання вмотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 05.11.2024 до поліції звернулася гр. ОСОБА_5 із заявою про крадіжку її автомобіля ВАЗ 11193 (Лада Каліна), синього кольору, держ. номер НОМЕР_1 , який знаходився в гаражі на АДРЕСА_1 . За її словами, транспортний засіб було викрадено в період з березня 2022 року по теперішній час.

Того ж дня на блокпосту поблизу залізничної станції «Брусін» поліція зупинила громадянина ОСОБА_6 , який керував автомобілем, що перебуває в розшуку. Під час огляду було встановлено невідповідність між номером шасі авто та документами. ОСОБА_6 пояснив, що в жовтні 2024 року виявив автомобіль у відкритому гаражі після обстрілу, взяв його собі, змінив номерні знаки та замовив нове свідоцтво про реєстрацію через платформу ОЛХ.

Свідок ОСОБА_7 підтвердив показання ОСОБА_6 про те, що автомобіль було забрано з гаража, а подальші дії з його переоформлення здійснювались за ініціативою ОСОБА_6 .

Постановою слідчого від 05.11.2024 року автомобіль марки ВАЗ моделі 11193, державний номер НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_4 - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки вони містять сліди злочину, тобто, утримують відомості, що можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час проведення досудового розслідування.

Слідчий вказує, що наразі виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою забезпечення збереження речових доказів, у зв`язку з чим прокурор звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином, в матеріалах наявна його власноруч написана заява, в якій він вказує, що не заперечує проти накладення арешту на автомобіль.

Враховуючи положення ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає доцільним здійснити розгляд клопотання за відсутності учасників.

На підставі викладеного, у зв`язку із неприбуттям учасників судового розгляду аудіо-, відео фіксація судового засідання не здійснювалась.

Вивчивши клопотання, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Так, в слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ ВП №3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000363 від 05.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця ДТП - 06.11.2024 року автомобіль марки ВАЗ моделі 11193, державний номер НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_4 були вилучені, та доставлено на забезпечення відповідального зберігання речового доказу на територію ВП №3 Краматорського РУП.

Постановою слідчого від 05.11.2024 вищевказане майно було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Як встановлено слідчим суддею, вищевказане майно було вилучене під час огляду 05.11.2024 року. Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна було направлено до суду поштою 08.11.2024 року, тобто в межах строку, передбаченого ч.ч.3, 5 ст. 171 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий просить арештувати майно з метою забезпечення збереження речових доказів, в порядку, визначеному п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Разом з тим, зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зазначеним у ст. 98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На думку слідчого судді, слідчим доведено, що вилучене під час огляду майно, визнане речовими доказами у даному кримінальному провадженні, мають доказове значення у даному кримінальному провадженні, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення і можуть бути використані як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На думку слідчого судді, органом досудового розслідування доведено, що незастосування в даному випадку арешту вказаних речових доказів може призвести до їх приховування, пошкодження, знищення, перетворення, оскільки відомості, які будуть встановлені під час проведення експертних досліджень можуть підтвердити або спростувати вину особи, яка причетна до вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що накладення арешту, наразі, на зазначене майно буде відповідати тим завданням кримінального провадження під час проведення досудового розслідування, а отже відповідатимуть вимогам ст. 2, 98, 170 КПК України.

На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Разом з тим, відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчого слідчий суддя постановляє ухвалу, у якій, зокрема, зазначає, порядок виконання ухвали.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити спосіб виконання даної ухвали, визначивши місце зберігання арештованого майна територію ВП №3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, за адресою Донецька область, м. Лиман, вул. Свободи, 27, з урахуванням вимог Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а отже після усунення обставин, які були підставою для накладення арешту, зокрема проведення експертизи, власник майна має право звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту майна, чи надати докази належності вказаного майна іншим особам тощо, що буде оцінено вже під час іншої процедури, передбаченої законом, задля можливості визначення, можливо, іншого менш обтяжливого способу забезпечення доказів чи визначеного способу арешту майна.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити .

Накласти арешт на:

- автомобіль марки ВАЗ моделі 11193, державний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, легковий хетчбек, колір синій, об`єм двигуна 1596 куб.см, номер кузова НОМЕР_2 ;

- державний номерний знак НОМЕР_3 у кількості 2 од.;

- свідоцтво про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_4 .

Заборонити володіння, користування, розпорядження вищевказаним майном, до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Арештоване майно зберігати на території ВП №3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, за адресою: Донецька область, м. Лиман, вул. Свободи, 27, з урахуванням вимог Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1