Справа № 147/521/23
Провадження № 1-в/147/53/24
УХВАЛА

іменем України

15 листопада 2024 року с-ще Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Гайсинського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до вимог закону, відповідно до ч.2 ст. 74 КК України, щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 20 листопада 2023 року вироком Тростянецького районного суду Вінницької області за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

в с т а н о в и в:

начальник Гайсинського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_6 звернулася до суду з поданням про приведення вироку Тростянецького районного суду Вінницької області від 20 листопада 2023 року щодо ОСОБА_5 у відповідність до вимог закону. В обгрунтування подання зазначає, що 09.08.2024 набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ. Цим Законом внесено зміни до ст. 51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Особа, яка засуджена за діяння, караність якого законом усунена, згідно з ч.2 ст. 74 КК України підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Згідно з вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 20.11.2023, сума заподіяних збитків, завданих ОСОБА_5 становить 705 гривень 60 копійок, що на момент вчинення правопорушення складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян встановлених станом на 01.01.2016, а саме 1378 грн.

Засуджений ОСОБА_5 , будучи повідомленим про розгляд подання, в судове засідання не з`явився.

В судовому засіданні представник органу пробації ОСОБА_4 подання підтримала, водночас уточнила, що просить звільнити ОСОБА_7 від покарання, призначеного вироком суду відповідно до вимог ч.2 ст. 74 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 подання підтримав та просив задоволити.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з п.13 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконаня вироку суд вирішує питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України та за приписами п.2 ч.2 ст. 539 КПК України зазначені питання вирішуються місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

За змістом ч.2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Встановлено, що 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (дрібне викрадення чужого майна) та передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною другою статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч.5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Як вбачається з вироку Тростянецького районного суду Вінницької області від 20 листопада 2023 року ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст. 185 КК України, 04 березня 2016 року на суму 453,60 грн та 252 грн.

Станом на 01 січня 2016 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1378 гривні, а 50 відсотків від його розміру становили 689 гривень.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 1378 гривень (689х2=1378).

Положеннями ч.1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч.6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч.1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_5 майна становила 453,60 грн та 252 грн, тобто була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, суд вважає, що, з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі та відповідно до приписів ч.2 ст. 74 КК України засудженого необхідно звільнити від призначеного покарання, а подання задоволити.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. ст. 5, 74 КК України, суд

п о с т а н о в и в:

Подання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 20 листопада 2023 року покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком один рік шість місяців, на підставі ч.2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке особу засуджено.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 09.10 год. 18 листопада 2024 року.

Суддя ОСОБА_1