Справа № 606/1751/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

в присутності сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Теребовля кримінальне провадження №0000145 від 04.08.2021 про обвинувачення:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження та проживання АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, останнє місце роботи начальник зміни ТОВ «Мрія елеватор Деренівка», раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

31 грудня 2020 рок близько 16 год.00 хв., водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки «CITROEN» моделі «Berlingo», номерний знак НОМЕР_1 , без пасажирів і без вантажу, рухався проїзною частиною автомобільної дороги «Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече» зі сторони міста Теребовля Тернопільського району в напрямку міста Чортків Тернопільського району. У зазначений час, назустріч, смугою свого напрямку, рухався технічно справний автомобіль марки «Renault Megane» номерний знак НОМЕР_2 , з двома пасажирами та без вантажу під керуванням ОСОБА_7 .

Під час руху, водій автомобіля «CITROEN» моделі «Berlingo», ОСОБА_5 не був достатньо уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, щоб своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушив вимоги п.2.3 (б,д) ПДР України.

На ділянці автодороги, що розміщена біля повороту на с. Великий Говилів Чортківського району Тернопільської області, водій ОСОБА_5 , в порушення вимог п.п.10.1,16.13 Правил дорожнього руху України, не переконавшись, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній відстані для здійснення такого маневру та перед поворотом ліворуч не дав дороги транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо, змінив напрямок свого руху вліво, при цьому виїхав на зустрічну смугу руху. Унаслідок порушення вимог вказаних пунктів Правил, водій ОСОБА_5 не забезпечив безпеку дорожнього руху та на призначеному для зустрічного руху боці дороги допустив зіткнення керованого ним автомобіля «CITROEN» моделі «Berlingo», із зустрічним автомобілем «Renault Megane» під керуванням ОСОБА_7 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Renault Megane» ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому акроміального (зовнішнього) кінця лівої ключиці, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної та рваної рани лобової ділянки голови, які у своєму клінічному перебігу супроводжуються тривалим (більше як 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належать до середньої тяжкості.

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог зазначених вище пунктів Правил дорожнього руху України перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні не визнав, позовні вимоги - не визнав. Просив ухвалити відносно нього виправдувальний вирок, оскільки в його діях відсутній склад кримінального правопорушення. Показав, що 31.12.2020 їхав з м. Теребовля в напрямку м. Чортків, своїм автомобілем «CITROEN» моделі «Berlingo». Мав здійснити маневр повороту в напрямку с. Великий Говилів. Переконався, що здійснення маневру буде безпечним, розпочав поворот вліво, при здійсненні повороту на великій швидкості в нього в`їхав автомобіль «Renault Megane». Автомобілі отримали механічні ушкодження, а пасажир «Renault Megane» - тілесні ушкодження. Вважає винуватцем ДТП водія автомобіля «Renault Megane». Обвинувачений вказав, що він декілька разів на день здійснює поворот у цьому місці, знає цю ділянку дороги, якби водій «Renault Megane» дотримався дозволеної швидкості руху, застосував екстрене гальмування, зіткнення вдалося б уникнути.

Не зважаючи на не визнання вини, винуватість ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що 31.12.2020 була пасажиркою автомобіля Рено Меган, за кермом перебував ОСОБА_7 вона сиділа позаду водія, в машині перебувала ще донька. Рухалися в напрямку м.Тернопіль з невеликою швидкістю. Самого моменту зіткнення не пам`ятає, знає, що чоловік щось закричав, потерпіла помітила білий автомобіль на смузі руху автомобіля Рено. Відбулося зіткнення, більше нічого пояснити не може. Також потерпіла вказувала, що обвинувачений не вживав заходів відшкодування шкоди. Потерпіла просила суворого покарання для обвинуваченого

Крім того, винуватість ОСОБА_5 доводиться зібраними в ході досудового розслідування та судового провадження та дослідженими в судовому засіданні матеріалами даного кримінального провадження, а саме:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди з план - схемою та фототаблицями від 31.12.2020, згідно з яким оглянуто місце вчинення ДТП, яке занходиться на автодорозі Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече в с.Мшанець на повороті в с.Великий Говилів, описано ділянку місцевості, на якій мало місце ДТП, зафіксовано місце розташування транспортних засобів, описана слідова інформація, пошкодження транспортних засобів, вилучено транспортні засоби Сітроен Берлінго та Рено Меган.

- висновком, проведеної судово-медичної експертизи № 30 від 10.02.2021, з якого слідує, що в ОСОБА_8 діагностовано закритий перелом акроміального (зовнішнього) кінця лівої ключиці, закриту черепно-мозкову травму-струс головного мозку, а із зовнішніх ушкоджень в ділянці голови відмічено «забійну» рану лобової ділянки. Виявлені у ОСОБА_8 ушкодження у своєму клінічному перебігу супроводжуються тривалим (більш як 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належать до середньої тяжкості. Утворення вказаних травматичних змін від частини салону автомобіля, за наведених у постанові обставин дорожньо-транспортної пригоди не виключається;

- висновком експерта № 19, 20 від 05.01.2021, відповідно до яких при досліджені взірців крові ОСОБА_7 та ОСОБА_5 метилового, етилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено;

- протоколом слідчого експерименту від 02.07.2021, який проведено за участю водія ОСОБА_5 , експеримент проведено з метою перевірки і уточнення відомостей - пояснень водія щодо обставин ДТП. Водію було запропоновано розповісти про обставини вчинення ДТП, запропоновано вказати розташування автомобілів відносно елементів дороги. При проведенні слідчого експерименту брались до уваги декілька варіантів розвитку події. Із швидкостями, які вказувалися водієм та із різним часом.

- висновком судової авто технічної експертизи від 13.01.2021 № СЕ -19/120-21/134-ІТ, відповідно до якого, на момент дослідження система рульового керування наданого на дослідження автомобіля Рено Меган р.н. НОМЕР_2 , перебуває в стані часткової відмови та вимогам п.31.1 ПДР не відповідає. На момент експертного дослідження гальмівна система наданого на дослідження транспортного засобу перебуває в працездатному стані. Невідповідностей вимогам п.31.4.1 (Гальмові системи) ПДР не виявлено. На момент експертного дослідження виявлено несправність (невідповідність) системи рульового керування, яка носить аварійний характер та утворена в ході ДТП, під час дії динамічного зусилля;

- висновком судової авто технічної експертизи від 14.01.2021 № СЕ -19/120-21/135-ІТ, відповідно до якого, на момент дослідження система рульового керування наданого на дослідження автомобіля Сітроен Берлінго р.н. НОМЕР_1 , перебуває в стані часткової відмови та вимогам п.31.4.2 г (Рульове керування) ПДР не відповідає. На момент експертного дослідження робоча гальмівна система наданого на дослідження транспортного засобу перебуває в працездатному стані, проте вимогам п.31.1 ПДР не відповідає. На момент експертного дослідження виявлено несправність (невідповідність) системи рульового керування, яка носить аварійний характер та утворена в ході ДТП, під час дії динамічного зусилля;

- висновком судової транспортно-трасологічної експертизи від 19.01.2021 № СЕ -19/120-21/141-ІТ, відповідно до якого кут взаємного розташування поздовжніх осей автомобіля Рено Меган та автомобіля Сітроен Берлінго в первинний момент зіткнення складав величину наближено в межах 140° ±5. Зіткнення автомобілів відбулося у поперечному напрямку відносно елементів проїзної частини дороги М-19 Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече на смузі руху в напрямку м. Тернопіль, тобто смузі руху автомобіля Рено. У поздовжньому напрямку - у місці, що безпосередньо передує початку ділянки «…осипу грунту та частин автомобілів», яка зафіксована в протоколі огляду та план - схемі до нього під умовним позначенням № 3, якщо переміщатися в напрямку руху автомобіля Рено;

- висновком судової авто товарознавчої експертизи від 26.01.2021 № СЕ -19/120-21/133-АВ, відповідно до якого сума (вартість) матеріального збитку,заподіяна власнику автомобіля Рено внаслідок ДТП станом на 31.12.2020 ймовірно складає 275918,40 грн.

- висновком судової фототехнічної експертизи, від 17.02.2024 № СЕ-19/120-21/578-ФТ, відповідно до якого не можливо встановити швидкість руху автомобілів Сітроен та Рено, оскільки пристрій аудіо-, відеоінформації знаходиться в транспортному засобі, який знаходиться у русі. Визначено час з моменту перетину осьової лінії дорожнього руху, тобто від початку виїзду на зустрічну смугу руху транспортним засобом Сітроен Берлінго до моменту зіткнення із транспортним засобом Рено Меган пройшло 2,46 с. Судом допитувався експерт ОСОБА_10 , який підтвердив дані висновку, вказав, що визначити швидкість руху за наявності обладнання, яке перебуває в експертній установі не вдалось можливим, оскільки відео реєстратор, який здійснював запис, перебував в русі;

- висновком судової фототехнічної експертизи від 30.04.2021 № СЕ-19/114-21/4250-ФП, зі змісту якого слідує, що проведено розкадровку відеозапису події ДТП, швидкості транспортних засобів встановити не вдалося, оскільки пристрій з якого ведеться відео фіксація знаходиться в транспортному засобі, який перебуває у русі (динаміці). З врахуванням розкадровки, час який пройшов від моменту перетину осьової лінії дорожнього руху, тобто від початку виїзду на зустрічну смугу руху автомобіля Сітроен до моменту зіткнення становить -1,66 с;

- висновком судової авто технічної експертизи від 13.07.2021 № СЕ-19/120-21/7124-ІТ, відповідно до якої експертом на основі вихідних даних описано декілька варіантів розвитку дорожньо - транспортної пригоди та описано з технічної точки зору відповідність дій учасників ДТП Правилам дорожнього руху та перебування таких дій в причинно - наслідковому зв`язку. Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_11 підтвердив висновки викладені в експертизі, однак зазначив, що величина часу є сталою, тому її значення не може бути двояким.

Враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження було проведено дві експертизи, які встановили по різному час, та не встановили швидкості руху транспортних засобів, судом призначалася повторна фототехнічна експертиза.

Згідно з висновком повторної судової фототехнічної експертизи № 389/23-35 від 04.01.2024, згідно з відеозаписом, середня розрахункова швидкість автомобіля Сітроен Берлінго під час виконання повороту перед зіткненням знаходиться в діапазоні 13..16 км/год. Середня розрахункова швидкість автомобіля марки Рено Меган перед зіткненням, знаходиться в діапазоні 90…104 км/год.

З моменту зміни напрямку руху, а саме здійснення маневру - повороту ліворуч, автомобілем марки Сітроен до моменту перетину ним осьової лінії дорожньої розмітки, тобто виїзду на зустрічну смугу руху, пройшло більше ніж 1,53…1,63с. Відповідно до відеозапису з моменту перетину осьової лінії дорожньої розмітки, тобто виїзду на зустрічну смугу руху, автомобілем марки Сітроен до моменту зіткнення транспортних засобів, пройшло 1,9 с до 2,03 с. Місце зіткнення автомобілів знаходиться в смузі руху автомобіля Рено, перед місцем утворення на проїзній частині дороги, за напрямом його руху.

- висновком додаткової судової інженерно-транспортної експертизи, відповідно до якого у даній ДТП водій автомобіля Рено ОСОБА_7 з моменту виникнення небезпеки для руху, рухаючись із швидкістю 133 км/год. не мав технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем Сітроен застосуванням екстреного гальмування. Якщо б водій автомобіля Рено рухався із допустимою швидкістю не більше 50 км/год, то останній у цій дорожньо-транспортній ситуації з моменту виникнення небезпеки для руху мав технічну можливість застосуванням екстреного гальмування запобігти зіткненню з автомобілем Сітроен. В діях водія автомобіля Рено ОСОБА_7 не вбачається невідповідності вимогам п 12.3 ПДР, яка б з технічної точки зору перебувала у причинному зв`язку з подією ДТП. У діях водія автомобіля Рено ОСОБА_7 вбачаються невідповідності технічним вимогам п.12.4. 12.9 (б) ПДР, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з подією ДТП. У діях водія автомобіля Сітроен ОСОБА_5 вбачаються невідповідності технічним вимогам п.10.1, 16.13 ПДР, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з подією ДТП.

В судовому засіданні досліджувались процесуальні рішення органу досудового розслідування та органу, який здійснював нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням зокрема:

постанова заступника начальника СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області від 01.01.2021, якою визначено в кримінальному провадженні №0000002 від 01.01.2021 слідчих для здійснення досудового розслідування в складі слідчої групи, яка складалась із слідчих СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області .

постанова від 01.06.2021, якою призначено групу прокурорів у кримінальному провадженні №0000002 від 01.01.2021;

Також прокурором на підтвердження реєстрації кримінального провадження та підстав реєстрації кримінального провадження надано витяг з ЄДРДР номер кримінального провадження №000002 від 01.01.2021 та витяг кримінального провадження 0000145 від 04.08.2021 та рапортом, який надійшов від 31.12.2020 про те, що 31 грудня 2020 року, близько 16.00 год. водій марки Сітроен Берлінго здійснював рух автодорогою М-19 Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече. В напрямку міміста Чортків, в селі Мшанець виконував маневр повороту ліворуч та виїхав на зустрічну смугу руху, на якій відбулося зіткнення з автомобілем марки Рено, якиий рухався своєю смугою руху в протилежному напрямку. Внаслідок даної ДТП пасажири автомобіля Рено отримали тілесні ушкодження.

Зазначені докази отримані у порядку, передбаченому КПК України, складені уповноваженими особами, є належними, допустимими, такими, що узгоджуються між собою, підстави для визнання їх недопустимими у суду відсутні. Висновки експертів зроблені незацікавленими у справі, висококваліфікованими експертами належних експертних установ, які в установленому порядку отримали офіційні завдання на проведення експертних досліджень, що прямо вказує на їх незацікавленість у справі, неупередженість та безсторонність, після попередження про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві висновки та вивчення необхідних матеріалів кримінального провадження. При цьому експерти керувалися сучасними науково обґрунтованими методиками, доказово обґрунтували і переконливо вмотивували прийняті рішення.

Суд не приймає до уваги твердження сторони захисту про те, що саме водій ОСОБА_7 маючи об`єктивну можливість зазделегідь виявити автомобіль під керуванням ОСОБА_5 , який здійснює маневр поворот ліворуч та виїзд на його смугу руху, зневажив безпекою дорожнього руху, перевищив допустиму швидкість в населеному пункті та не вживав заходів для зменшення швидкості, створив небезпечну, а потім аварійну обстановку на автодорозі - наїзд автомобіля під керуванням ОСОБА_5 , а також твердження про те, що в даній дорожній ситуації водій ОСОБА_5 діяв відповідно до вимог ПДР, а причиною ДТП є грубе порушення вимог ПДР з сторони водія ОСОБА_7 .

Вказані твердження спростовуються дослідженнями викладеними у висновку експертиз, з яких слідує, що у діях водія автомобіля Сітроен ОСОБА_5 вбачаються невідповідності технічним вимогам п.10.1, 16.13 ПДР, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з подією ДТП.

Також з висновку експерта слідує, що розглядаючи ДТП, яке мало місце 31.12.2020, з технічної точки зору небезпека для руху створюється тим учасником дорожнього руху, який не має переважне право на проїзд даної ділянки дороги. Експерт дійшов висновку, що у цій ДТП водій автомобіля Сітроен ОСОБА_5 , який з моменту виїзду на зустрічну смугу руху (перетину осьової лінії) своїми діями змушував водія ОСОБА_7 зменшити швидкість керованого транспортного засобу аж до його зупинки, чим створив небезпеку для останнього. Крім того експертом встановлено, що величина віддалі, яку міг додатково подолати автомобіль Сітроен є меншою за величину віддалі, яку необхідно подолати автомобілю Сітроен , щоб повністю звільнити смугу руху автомобіля Рено, тому автомобіль Сітроен не міг повністю покинути смугу руху автомобіля Рено при умові руху останнього з допустимою рівномірною швидкістю 50 км/год.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

В рамках кримінального провадження, яке перебуває на розгляді суду, обвинувачення висунуте ОСОБА_5 , а не ОСОБА_7 , відтак, встановлювати наявність чи відсутність вини ОСОБА_7 у вчиненні ДТП, суд не наділений повноваженнями.

Враховуючи те, що сторона захисту наполягала на виправданні обвинуваченого, суд проводив розгляд кримінального прорвадження в загальному порядку.

Таким чином, суд всебічно, повно і неупереджено дослідивши всі обставини злочину, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального рпаовпрушення та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно, за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом,що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує Постанову Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.

Обираючи покарання обвинуваченому суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних правопорушеннями наслідків, а також те, що обвинувачений вину у вчиненні правопорушень не визнав, раніше не судимий, за місцем реєстрації та проживання характеризується позитивно, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, вважає за необхідне призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули строки, визначені цією статтею, зокрема, три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

Виходячи з фактичних обставин, події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, які мали місце 31.12.2020, відтак на час судового розгляду сплинув передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України строк притягнення особи до кримінальної відповідальності з моменту вчинення кримінального правопорушення, перебіг строку давності не переривався та не зупинявся, що дає підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності, однак, згода обвинуваченого на таке відсутня, оскільки останній повністю заперечив свою вину у вчиненні кримінального правопорушення та просив його виправдати, що перешкоджає звільненню його від відповідальності.

Відтак, враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що обвинуваченого ОСОБА_5 слід звільнити від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування обвинуваченим ОСОБА_5 моральної шкоди завданої ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , суд приходить до наступного.

У відповідності до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Потерпілий має право вимагати будь-яку компенсацію, проте суд керується ступенем доведеності нанесених моральних страждань, відповідністю розміру компенсації заподіяним стражданням.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При цьому, за змістом ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою, слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що діями обвинуваченого цивільним позивач ОСОБА_8 та ОСОБА_13 завдана моральна шкода, яка полягає у фізичних та душевних стражданнях, яких вони зазнали у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої позивачам у результаті ДТП, яка виникла з вини відповідача, суд враховує характер вчиненого діяння, ступінь вини обвинуваченого, його майновий стан та сімейні обставини. Суд вважає, що відповідачам спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних та фізичних стражданнях, а саме: фізичному болю, емоційному стресі, яких вони зазнали у зв`язку із спричиненням тілесних ушкоджень, а також враховуючи тривалість лікування, малолітній вік ОСОБА_13 , необхідність звернення до суду за захистом, в зв`язку із чим понесено додаткові затрати та моральні переживання, докладання додаткових зусиль для поновлення своїх прав. При цьому суд враховує вимогу закону про розумність і справедливість при визначенні розміру моральної шкоди.

Відтак, суд вважає, що розумним та достатнім відшкодуванням моральної шкоди є сума у розмірі 15 000 грн. моральної шкоди в користь ОСОБА_8 та 5000 грн. в користь ОСОБА_13 .

Суд не приймаєж твердження представника позивача, що ОСОБА_13 не може бути позивачем оскільки вона не є стороною кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 61 КПК України, цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка (який) в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила (пред`явив) цивільний позов.

Враховуючи вищенаведене, статус позивача набувається будь якою фізичною особою, у разі завдання моральної шкоди та пред`явлення позову, таким чином законодавством не встановлено вимог про те, що цивільним позивачем може бути лише сторона кримінального провадження.

Відповідно до ст. 59 ЦПК України, права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Таким чином, відповідно до закону, інтереси малолітньої ОСОБА_13 представляла її матір - ОСОБА_8 , відтак, в суду є всі підстави вирішити позовні вимоги по суті.

Щодо витрат на правову допомогу, що заявлені у цивільному позові в сумі 20000,00 грн., суд вважає необхідним зазначити наступне.

Положеннями ч. 1 ст.124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

До таких витрат відповідно до п. 1 ч. 1 ст.118 цього Кодексу належать витрати на правову допомогу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст.91 КПК України розмір процесуальних витрат, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Положеннями ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Правовою підставою відшкодування витрат на правову допомогу є договір, укладений між потерпілим/цивільним позивачем та адвокатом-представником, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, для визначення розміру процесуальних витрат на правову допомогу, що підлягають відшкодуванню, крім договору про надання правової допомоги, особа має надати і оригінали документів, які підтверджують ці витрати, а також процесуально підтвердити надання правових послуг (складений процесуальний документ, вчинена процесуальна дія (участь у слідчих (розшукових) діях чи ознайомлення із процесуальними документами тощо)).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону).

При цьому, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху». Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 у справі № 904/4507/18.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим («Двойних проти України», «Гімайдуліна і інших проти України», «East/West Alliance Limited» проти України», «Баришевський проти України»).

Проте до позову долучено лише ордер на надання правової допомоги ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_4 , який виданий на підставі договору про надання правової допомоги. договір про надання правничої допомоги від 04.01.2021 року.

Будь-яких інших доказів на підтвердження витрат потерпілого на правничу допомогу в сумі 20000,00 грн суду не надано, що є підставою для відмови в задоволенні даних вимог потерпілого.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення експертиз.

Також, підлягає скасуванню арешт,накладений ухвалою слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 04.01.2021 на автомобіль марки «CITROEN» моделі «Berlingo», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_14 та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «CITROEN» моделі «Berlingo», номерний знак НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі п.2 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України ОСОБА_5 звільнити від призначеного покарання у звязку із закінченням строків давності.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_8 15 000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_13 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_8 5000 грн. моральної шкоди.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертиз, а саме: судової авто технічної експертизи № СЕ-19/120-21/134-ІТ від 13.01.2021- 1144,15 грн.; судової авто технічної експертизи № СЕ-19/120-21/135-ІТ від 13.01.2021- 1144,15 грн.; судової транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/120-21/141-ІТ - 2615,2 грн.; судової авто товарознавчої експертизи № СЕ-19/120-21/133 АВ - 2124,85 грн., судової фототехнічної експертизи № СЕ-19/120-21/578-ФТ -1961,40 грн., судової фототехнічної експертизи № СЕ-19/114-21/4250-ФП - 2059,44 грн., судової авто технічної експертизи № СЕ-19/120-21/124 ІТ -3089,16 грн. судової фототехнічнї експертизи № 389/23-35 - 13749,00 грн., судової інженерно транспортної експертизи - СЕ-19/120-24/7143-ІТ- 6058,24 грн.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 04.01.2021 на автомобіль марки «CITROEN» моделі «Berlingo», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_14 та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «CITROEN» моделі «Berlingo», номерний знак НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 - скасувати.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: автомобіль марки «CITROEN» моделі «Berlingo», номерний знак НОМЕР_1 - повернути власнику - ОСОБА_14 , автомобіль марки «Renault», моделі «Megane», номерний знак НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , зареєстрований на ОСОБА_7 - повернути власнику ОСОБА_7 .

Речовий доказ оптичний диск із відеозаписом ДТП, яке мало місце 31.12.2020 зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту отримання копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1