Провадження № 1-кс/202/6050/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

Іменем України

11 вересня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника, адвоката ОСОБА_3 ,

захисника, адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні у місті Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000899 від 18.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 зі скаргою на повідомлення про підозру від 25.06.2024 року у кримінальному провадженні №0000899 від 18.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України.

В обґрунтування скарги заявник вказує, що 25.06.2024 року в рамках кримінального провадження №0000899 від 18.08.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.362 КК України.

Заявник зазначає, що письмове повідомлення про підозру відносно ОСОБА_5 описує 23 факти нібито протиправних дій, передбачених ч.3 ст.362 КК України, а саме того, що ОСОБА_5 здійснила зміну інформації шляхом подачі звернення про розблокування до ВЕБ/МОБ банкінгу за підписом керуючого.

Посилання слідчого на те, що ОСОБА_5 діяла всупереч вимог п.п. 2.7, 2.21, 2.84, 2.22, 2.142 посадової інструкції завідувача сектору роздрібного бізнесу; кодексу поведінки (етики) АТ «Ощадбанк», протоколів №1 та №38; п.3.3.3 та п.3.3.5 політики управління комплаенс-ризиком в АТ «Ощадбанк»; п.6.1.програми належної перевірки клієнтів АТ «Ощадбанк» від 28.12.2020 року №887; Порядку розблокування облікового запису клієнта до Ощад 24/7 не є складом будь-якого злочину.

Матеріалами службового розслідування за актом нетипового зростання чисельності розблокування облікових записів в системі «Ощад 24/7» від 15.05.2023 встановлено, що заяви, котрі подавала ОСОБА_5 на розблокування були погоджені керівникам відділень АТ «Ощадбанк» ОСОБА_6 та ОСОБА_7 шляхом внесення відомостей до систем банку та фізично. Вказана інформація перевірялась службою безпеки.

Постановами слідчого та прокурора відмовлено у допиті у якості свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , а також осіб, що проводили службове розслідування, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Таким чином, заявки ОСОБА_5 пройшли багатоступеневу верифікацію у банку.

Висновком експерта судової експертизи №137 від 23.05.2024 року встановлено, що ОСОБА_5 подала заяву на розблокування рахунків, проте слідчим для проведення вказаної експертизи не було надано файлів з діями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які погоджували вказані заяви.

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 не містить даних про те, якими діями, шляхом подачі заяви про розблокування системи, було здійснено несанкціонована зміна інформації, тобто заміну або вилучення будь-якої складової частини відповідної інформації чи внесення до цієї інформації будь-яких додаткових, раніше відсутніх у ній складових частин.

Матеріали кримінального провадження не містять безсумнівної системи належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів, котрі б вказували на можливу наявність складу злочину в діянні підозрюваної ОСОБА_5 та яка б виключала сумніви щодо того, що кримінальне правопорушення вчинене саме підозрюваною особою.

У зв`язку з викладеним, заявник, адвокат ОСОБА_3 , просив скасувати повідомлення про підозру від 25.06.2024 року, вручене ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0000899 від 18.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.362 КК України.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу, з підстав, зазначених вище.

Підозрювана та адвокат ОСОБА_4 , також підтримали скаргу адвоката ОСОБА_3 та просили скасувати повідомлення про підозру.

Слідчий в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав матеріали кримінального провадження та заперечення, де зазначив, що повідомлення про підозру від 25.06.2024, що вручене ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0000899, є достатньо обґрунтованим. Тому просив відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 .

З`ясувавши обставини, що були підставою звернення до суду зі скаргою, вислухавши ОСОБА_12 , захисника ОСОБА_4 , підозрювану, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження №0000899 від 18.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України.

25.06.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 362 КК України, в рамках кримінального провадження №0000899 від 18.08.2023 року.

Зі змісту поданої скарги вбачається, що підставою для скасування повідомлення про підозру заявник вважає те, що підозра ґрунтується на недостатніх і недостовірних доказах, не містить відомості, що підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 362 КК України, вважає, щ0о органом досудового розслідування не доведено у підозрі, в чому саме полягають несанкціоновані дії ОСОБА_5 .

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено положенням ст.278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276 КПК України, зміст повідомлення про підозру ст. 277 КПК України.

Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вищевказаних процесуальних норм.

Відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно зі ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Відповідно до ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду (ст. 89 КПК України).

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтованість підозри, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 року, § 57).

Отже, на стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21.04.2011 року, остаточне 21.07.2011 року), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

За своїм змістом повідомлена 25.06.2024 року ОСОБА_5 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні підозри слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання в тому, що ОСОБА_5 причетна до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 362 КК України.

За таких обставин, аналіз вищевказаних норм закону дає підстави стверджувати те, що у ході розгляду цієї скарги підлягає з`ясуванню дотримання у ході повідомлення про підозру ОСОБА_5 вимог глави 22 КПК України, в тому числі, щодо відповідності підозри вимогам ст.ст. 276, 277, 278 КПК України, з чого вбачається, що при здійсненні повідомлення про підозру ОСОБА_5 органом досудового розслідування було дотримано вимог положень ст. 276-278 КПК України, а тому подана скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, прихожу до висновку про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000899 від 18.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1