Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/2425/24
Провадження № 1-кп/723/3124/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2024 року м. Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження в приміщенні суду в місті Сторожинець кримінальне провадження відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що народився в м. Чернівці Чернівецької області, не працюючого, проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 08.08.2023 року за ч. 1 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 23 лютого 2024 року біля 23,30 години перебував в будинку АДРЕСА_2 де також знаходились ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та власник будинку ОСОБА_6 .

Під час спілкування ОСОБА_3 із ОСОБА_5 на грунті довготривалих неприязних відносин виникла словесна суперечка в ході якої ОСОБА_5 вдаривши по лезу кишенькового ножа, який ОСОБА_3 тримав у правій руці, нарізаючи хліб, порізав собі великий палець правої руки. Після цього ОСОБА_5 штовхнув ОСОБА_3 внаслідок чого останній впав на підлогу. Піднявши свій кишеньковий ніж ОСОБА_3 переслідуючи умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в положенні лежачи, лезом кишенькового ножа наніс ОСОБА_5 який стояв до нього спиною, один удар в ділянку верхньої третини правої гомілки та різану рану в середній третині лівого стегна. Внаслідок цього ОСОБА_5 отримав колото-різану рану в ділянці верхньої третини правої гомілки, різану рану по задній поверхні в середній третині лівого стегна, які згідно висновку експерта № 153екс від 01.03.2024 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Прокурор Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_8 звернулась до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку, в судовому засіданні без проведення судового розгляду.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_9 , вбачається, що ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.21 ст. 125 КК України, тобто в умисному нанесенні ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Окрім цього, до обвинувального акта долучено матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0000028 від 24.02.2024 року, в яких наявні документи, що засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, зокрема, протокол допиту підозрюваного від 13.06.2024 року (кримінальне провадження, а.с.80-82) та протокол проведення слідчого експерименту від 13.06.2024 року з таблицями ілюстрацій (а.с.83-85).

Відповідно до частин 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, беручи до уваги заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяв та клопотань інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.125 КК України, а саме умисне нанесення легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченого і обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно зі ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога відповідно до наявних в матеріалах провадження доказів не перебуває, раніше судимий, та бере до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, а саме його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення, форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, його поведінку під час та після вчинення неправомірних дій і вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу, оскільки, на думку суду, з огляду на вимоги ч.2 ст. 65 КК України саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373- 374, 376, 381-382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі сімдесячт неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 1890 (одну тисячу вісімсот дев`яносто) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 11.03.2011 року Сторожинецьким РВУ МВС України в Чернівецькій області, на користь держави 1514 (одну тисячу, п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 копійок, витрат на проведення експертиз у кримінальному провадженні.

Речовий доказ по справі багатофункціональний кишеньковий розкладний ніж, який знаходиться на відповідальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП АДРЕСА_3 знищити, скасувавши арешт на вказаний ніж.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_10