Справа№751/9777/24
Провадження №1-в/751/360/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: засудженого - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

представника ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» - ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_3 та клопотання т.в.о. начальника ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» ОСОБА_6 про приведення вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 червня 2024 року щодо ОСОБА_3 у відповідність до закону, -

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2024 та 31 жовтня 2024 до Новозаводського районного суду міста Чернігова надійшли відповідно заява засудженого ОСОБА_3 та клопотання т.в.о. начальника ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» ОСОБА_6 про приведення вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 червня 2024 року щодо ОСОБА_3 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IХ.

Засуджений ОСОБА_3 у судовому засіданні висловив доводи підтримання своєї заяви та просив її задовольнити, а також вважає обґрунтованим клопотання т.в.о. начальника ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» ОСОБА_6

Представник ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» у судовому засіданні висловив доводи на підтримання клопотання т.в.о. начальника ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» ОСОБА_6 , а також вважає обґрунтованою заяву засудженого ОСОБА_3 .

Прокурор у судовому засіданні вважає заяву засудженого ОСОБА_3 та клопотання т.в.о. начальника ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» ОСОБА_6 обґрунтованими та просив їх задовольнити.

Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_3 та представника ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», думку прокурора, дослідивши матеріали провадження та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_3 , суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 червня 2024 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 жовтня 2022 року і ОСОБА_3 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Попереднім вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 жовтня 2022 року ОСОБА_3 було засуджено за ч. 4 ст. 186 КК України до покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 було звільнено від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені п.п 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

03 жовтня 2024 року ОСОБА_3 затримано в порядку виконання вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 червня 2024 року і він на даний час відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема до ст. 51 КУпАП, якими змінено в бік збільшення (до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) поріг відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати. Вказаний Закон № 3886-IX набрав чинності 09 серпня 2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

У постанові об`єднаної падати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року в справі № 278/1566/21 міститься висновок про застосування норми права, відповідно до якого Закон № 3886 IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886 IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886 IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Сума неоподатковуваного мінімуму доходів громадян в частині кваліфікації кримінальних правопорушень, у тому числі передбачених ст. 185 КК, встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України для відповідного року (пункт 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 Податкового кодексу України соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

ОСОБА_3 визнано винуватим і засуджено за вчинення 25 липня 2023 року крадіжки майна ТОВ «Вигідна покупка» в сумі 314 гривень 10 копійок.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 684 гривні, а 50 відсотків від його розміру дорівнювали 1 342 гривні.

Отже, відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України вартість викраденого майна ОСОБА_3 станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - менше 2 684 гривні, з якої настає кримінальна відповідальність.

Суд вважає, що внесення згаданих вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями, які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, та як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за що передбачена кримінальна відповідальність.

Таким чином, діяння, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за вчинення якого ОСОБА_3 засуджено вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 червня 2024 року, наразі не може вважатися кримінально караним правопорушенням, оскільки вартість майна, за таємне викрадення якого останній засуджений, не перевищує граничної вартості майна, з якої настає кримінальна відповідальність, а саме два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, тобто ОСОБА_3 відбуває покарання за вчинення діяння, кримінальна караність якого усунута, а тому він підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання за ч. 4 ст. 185 КК України. У зв`язку з наведеним з вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 червня 2024 року також підлягає виключенню рішення про призначення ОСОБА_3 остаточного покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

Враховуючи те, що підставою для призначення ОСОБА_3 остаточного покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України у виді позбавлення волі, яке на даний час ОСОБА_3 реально відбуває в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», було вчинення діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, кримінальна караність якого усунута, ОСОБА_3 має повернутися в попередній стан, визначений вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 жовтня 2022 року, і підлягає негайному звільненню з ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що заява засудженого ОСОБА_3 та клопотання т.в.о. начальника ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» ОСОБА_6 підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 533, 537, 539 КПК України, суд УХВАЛИВ:

Заяву засудженого ОСОБА_3 та клопотання т.в.о. начальника ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» ОСОБА_6 про приведення вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 червня

2024 року щодо ОСОБА_3 у відповідність до закону - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання, призначеного вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від

12 червня 2024 року за вчинення діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, караність якого усунена.

Вважати ОСОБА_3 засудженим вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 жовтня 2022 року за ч. 4 ст. 186 КК України до покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років та звільненим на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки і покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно звільнити з Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1