ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6720/23 Номер провадження 11-кп/814/1571/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0001665 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 21.03.2024,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Містки Сватівського району Луганської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України не судимого,

визнано винуватим та засуджено за ч. 4 ст. 187 КК України на 10 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна.

Строк покарання ухвалено рахувати з 21.03.2024.

На підставі ст. 72 КК України зараховано обвинуваченому у строк покарання період попереднього ув?язнення з 02.06.2023 до 21.03.2024 із розрахунку 1 день попереднього ув?язнення за 1 день позбавлення волі.

Цивільний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 500 000 грн. моральної шкоди та 7 000 грн. витрат на правову допомогу.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу, процесуальних витрат, речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

02.06.2023, близько 12 год. 50 хв., ОСОБА_8 , в умовах воєнного стану, будучи військовослужбовцем призваним під час мобілізації, перебуваючи в приміщенні магазину «Dmitry device» за адресою: буд. 15/32, вул. Небесної Сотні, м. Полтава, який належить ФОП « ОСОБА_9 », умисно, у той момент коли ОСОБА_9 готувала обраний ним мобільний телефон для продажу, незважаючи на те, що вона мала явні ознаки вагітності (36 тижнів), дістав із сумки заздалегідь заготовлену металеву частину сокири та для подолання опору потерпілої та усунення перешкод у заволодінні мобільним телефоном, з достатньою силою завдав тупою частиною цієї сокири два удари в ліву частину голови ОСОБА_9 , чим заподіяв їй легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров?я. Після цього, подолавши опір потерпілої, забрав з її рук мобільний телефон «ІPhone 11» ІМЕЙ НОМЕР_1 , який пізніше здав у ломбард, чим спричинив ОСОБА_11 майнову шкоду на суму 13 500 грн.

У своїй апеляційній скарзі обвинувачений просить змінити вирок суду, пом?якшити призначене йому покарання, застосувавши ст. 69 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_11 задовольнити частково, зменшивши суму відшкодування до 50 000 грн.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що суд при призначенні покарання не врахував його активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та щире каяття.

Просить взяти до уваги, що він проживав на окупованій території, де залишилося все його майно та рідні, тому він не має коштів на відшкодування шкоди, звертає увагу, що просив вибачення у потерпілої в судовому засіданні, не переховувався від органів досудового розслідування та не оскаржував рішення про застосування запобіжного заходу.

Вважає, що стягнуті на користь потерпілої збитки є недоведеними.

В апеляційній скарзі захисник заявив аналогічні вимоги.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника в підтримку поданих ними апеляційних скарг, прокурора, потерпілу та її представника, які просили вирок суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, та кваліфікацію його дій ніким із учасників не оспорюється і апеляційним судом не перевіряється.

У ході апеляційного розгляду колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні вимоги обвинуваченого щодо безпідставного стягнення на користь потерпілої моральної шкоди не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно з п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, його майнового стану, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Встановивши доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненому кримінальному правопорушенні, безпосередній причинний зв`язок між неправомірним діянням обвинуваченого та завданою моральною шкодою, конкретні обставини справи, а саме, що потерпіла на момент вчинення діяння завідомо для обвинуваченого перебувала у стані вагітності, внаслідок протиправних дій обвинуваченого отримала тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоров?я, порушення сну, емоційну напругу та постійне хвилювання за стан здоров?я дитини, яка народилася через 16 днів після події злочину.

Також потерпіла звернула увагу, що у новонародженої дитини лікарі виявили почервоніння в районі голови, що могло статися внаслідок спричинення їй обвинуваченим тілесних ушкоджень, тому врахувавши принципи пропорційності, законності, виваженості, розумності та справедливості, врахувавши моральні страждання, які зазнала потерпіла від кримінального правопорушення, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно стягнув на користь потерпілої моральну шкоду в сумі 500 000 грн.

При призначенні покарання суд першої інстанції виконав вимоги закону, передбачені ст. ст. 50, 65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України; обставини вчинення злочину; поведінку обвинуваченого до та після вчиненого діяння; дані про обвинуваченого, який відповідно до ст. 89 КК України не судимий, проте неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на момент вчинення діяння перебував на військовій службі, має постійне місце реєстрації, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; відсутність обставин, що пом?якшують покарання та обставину, що його обтяжує вчинення кримінального правопорушення щодо жінки, яка завідомо для винного перебувала у стані вагітності.

Виходячи із системного тлумачення законодавства та із судової практики Верховного Суду, щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілим, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Враховуючи викладене вище, та те, що ОСОБА_8 під час судового розгляду не продемонстрував щирого жалю з приводу вчиненого, виправдовував застосування насильства поведінкою потерпілої та не відшкодував завдану злочином шкоду, місцевий суд дійшов правильного висновку про відсутність у діях ОСОБА_8 щирого каяття.

Також відсутність даних щодо переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування не свідчить пре те, що ОСОБА_8 активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, тим більше обвинувачений не з?явився із зізнанням, а навпаки після вчинення кримінального правопорушення вжив заходи для зміни зовнішності та був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, апеляційні вимоги сторони захисту у цій частині не знайшли свого підтвердження.

Разом з тим, інші наведені обвинуваченим у апеляційній скарзі доводи та обставини, на думку колегії суддів у цьому випадку не впливають на суспільну небезпечність вчиненого діяння, відповідно, не знижують ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення, тому, підстави для застосування положень ст. 69 КК України чи пом`якшення покарання відсутні.

Таким чином, призначене ОСОБА_8 покарання, розмір якого визначений у межах санкції інкримінованого кримінального правопорушення, відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Підстав для застосування положень ст. 69 чи 75 КК України, колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене вище підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для зміни ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання та вирішення питання щодо стягнення моральної шкоди, як про це ставиться питання в апеляційних скаргах, відсутні. Тому апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 21 березня 2024 року, щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4