Номер провадження:1-в/521/1137/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ( у режимі відеоконференції),

представника колонії ОСОБА_5 ( у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса, у режимі відеоконференції, клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього вимог Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" в частині декриміналізації дрібних крадіжок,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшло клопотання ОСОБА_6 про застосування до нього вимог Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" в частині декриміналізації дрібних крадіжок.

Засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ "Одеська виправна колонія (№14)".

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та просив його задовольнити. Крім того, вважала можливим перекваліфікувати дії з ч.4 ст. 185 КК України на ст. 162 КК України.

Засуджений та представник установи виконання покарання клопотання підтримали.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подання суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

З матеріалів клопотання вбачається, що ДУ "Одеська виправна колонія (№14)" стосовно ОСОБА_4 виконуються вирок Миколаївського районного суду Одеської області від 25.10.2023 року, що надає Малиновському районному суду м. Одеси право розглянути подане клопотання.

З досліджених матеріалів вбачається, що в ДУ "Одеський слідчий ізолятор" засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 25.10.2023 року, яким засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі.

Зазначеним вироком встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України 06.08.2023 року, розмір шкоди 2350 грн.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст. 51 КУпАП "Дрібне викрадення чужого майна" були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян за ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу IV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, два неоподаткованих мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, що відповідно станом на 2023 рік становить 2684 грн.

Таким чином, станом на день розгляду клопотання відповідальність за дії ОСОБА_7 передбачена ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

На переконання суду, внесення згаданих вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями, які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за що передбачена кримінальна відповідальність.

При цьому на стадії виконання вироку суд не може вирішити питання щодо наявності підстав вважати ОСОБА_7 засудженим за ст. 162 КК України (перекваліфікації його дій), адже прийняття такого рішення можливе лише відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України під час судового провадження, а його постановлення в порядку ст. ст. 537, 539 КПК України не передбачено.

Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

У зв`язку з зазначеним, суд приходить до висновку про те, що оскільки ОСОБА_7 на теперішній час відбуває покарання за вчинення діяння, кримінальна караність якого усунута, останній підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

За таких обставин, клопотання ОСОБА_7 є таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України № 3886-ІХ, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_4 задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 25.10.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим у той же термін після отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1