Справа № 172/1515/18
Провадження № 1-кп/191/415/18
У Х В А Л А

іменем України

20 серпня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове кримінальні провадження, внесені до ЄРДР за №0000519 від 02.11.2018, №0000329 від 20.12.2020, №0000042 від 09.06.2021, №000003 від 13.01.2022, стосовно ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, без місця реєстрації, до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.185, ч.2 ст.121 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000042 від 09.06.2021, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, на підставі п. 4-1 ч.1 ст.284 КПК України з підстав втрати чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заявила клопотання про закриття кримінальних проваджень, внесених до ЄРДР за №0000042 від 09.06.2021, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, №0000519 від 02.11.2018 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та №000003 від 13.01.2022 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, на підставі п. 4-1 ч.1 ст.284 КПК України з підстав втрати чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав клопотання захисника.

Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти закриття кримінального провадження №000003 від 13.01.2022, оскільки сума крадіжки у вказаному кримінальному провадження перевищує два неоподатковуваних мінімуми станом на час її вчинення. Проти закриття кримінального провадження №0000519 від 02.11.2018 заперечувала з тих підстав, що можливо в подальшому вона буде звертатися до суду зі зміною обвинувачення, оскільки у разі вчинення крадіжки, пов`язаної з проникненням у житло чи інше приміщення, наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінальних проваджень, дійшов наступного висновку.

З обвинувальних актів та доданих до них матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за наступних обставинах.

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000042 від 09.06.2021 ОСОБА_6 08.06.2021 близько 05.30 годин, проїжджаючи на велосипеді повз території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_7 , побачив металеву хвіртку, через яку здійснюється вхід до території вказаного домоволодіння. В цей час у нього виник злочинний корисливий умисел, спрямований на викрадення чужого майна, а саме вказаної металевої хвіртки.

Так, ОСОБА_8 , слідуючи своєму протиправному умислу наблизився до металевих воріт з хвірткою, де за допомогою сили рук умисно, таємно, повторно зняв з вмонтованих металевих завіс металеву хвіртку розмірами 1x1,55 м, яка являє собою суцільний лист металу товщиною 5 мм, який по всій площі оточений навколо звареними між собою металевими трубами діаметр яких складає 5 мм та товщиною металу 4 мм. Після чого, за допомогою сили рук помістив вказану хвіртку на велосипед. В подальшому реалізовуючи свій протиправний корисливий намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, продав викрадену ним металеву хвіртку. Після чого, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 1498,75 гривень.

Умисні, протиправні дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000519 від 02.11.2018 ОСОБА_6 29.10.2018 у денний час доби перебував на території за багатоквартирним будинком АДРЕСА_2 , де працював по найму на земельній ділянці. На вказаній ділянці ОСОБА_6 побачив металеве сховище, зазирнувши в середину якого через отвір в стіні виявив велосипед «Дорожній Люкс» червоного кольору, який належить ОСОБА_9 .

В подальшому, 30.10.2018 близько 01.00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов на територію багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , де в цей момент у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, а саме велосипеда «Дорожній Люкс» червоного кольору, який належить ОСОБА_9 .?

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, достовірно усвідомлюючи, що його дії носять злочинний характер, ОСОБА_6 пересвідчившись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії залишаються таємними, за допомогою сили рук відігнув частину металевого листа стіни та через отвір, який утворився, проник до приміщення сараю, звідки таємно, повторно викрав велосипед «Дорожній Люкс» червоного кольору.

Після чого, ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим велосипедом зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим згідно висновку експерта №11/12.1/970 від 28.11.2018 р. спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 1200 грн.

Умисні, протиправні дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України як крадіжка, вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні №000003 від 13.01.2022 ОСОБА_6 10.01.2022 близько 06.00 год., будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в домоволодінні потерпілого ОСОБА_10 з дозволу останнього, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , скориставшись відсутністю ОСОБА_10 , який в цей час відпочивав в одній із кімнат будинку, маючи умисел на потворне вчинення таємного викрадення чужого майна з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та що його дії носять таємний характер, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, будучи в приміщенні коридору будинку, повторно , таємно викрав алюмінієву миску об`ємом 10 л, вартістю 166,80 грн, після чого без розриву в часі, продовжив реалізовувати свій корисливий, протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення майна, що належить потерпілому ОСОБА_10 , а саме направився до приміщення погребу, доступ до якого попередньо мав із дозволу ОСОБА_10 , та будучи біля погребу, переконавщись, що за його діями ніхто не спостерігає та що його дії носять таємний характер, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, зайшов до погребу через відчинені двері, звідки здійснив крадіжку тримера бензинового з двотактним двигуном марки «Зенит» модель «ЗТБ - А3000К», вартістю 2330,60 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорущення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальних збитків на загальну суму 2497,4 грн.

Умисні, протиправні дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

09 серпня 2024 набрав чинності Закон України №3886-IX від 18 липня 2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», згідно з яким були внесені зміни до ст. 51 КУпАП, якими посилена відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна.

Так, згідно з новою редакцією ст. 51 КУпАП, відповідальність за ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян; відповідальність за ч. 2 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 ПКУ для відповідного року.

При цьому, підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Кримінальні правопорушенні вчинені ОСОБА_6 у 2018, 2021, 2022 роках.

Згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2022 складає 2 481 грн 00 коп. Відповідно сума соціальної пільги у 2022 році складала 1240,5 грн (2481 грн: 50%= 1240,5 грн)

Згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2021 складає 2 270 грн 00 коп. Відповідно соціальна пільга у 2021 році складала 1135 грн (2270 грн : 50% = 1135 грн).

Згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2018 складає 1 762 грн 00 коп. Відповідно сума соціальної пільги у 2018 році складала 881 грн. (1762 грн : 50% = 881 грн).

Отже, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01.01.2022 - 2481 грн, на 01.01.2021 - 2270 грн, на 01.01.2018 - 1762 грн.

Таким чином, з 09 серпня 2024 таємне викрадення чужого майна (крадіжка) стає кримінально караним діянням, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 січня 2021 року по справі №0306/7567/12 судам нагадується, що за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у статті 5 КК. Згідно із частиною першою цієї статті закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили діяння до набрання законом чинності.

Тому наведені зміни в законодавстві, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію в часі.

Згідно з вимогами ч.3 ст.479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Положення п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України регламентують, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 надав згоду на закриття кримінальних проваджень щодо нього з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

За досліджених обставин суд вважає, що задоволенню підлягають клопотання прокурора та частково клопотання захисника, а саме в частині закриття кримінального провадження №0000042 від 09.06.2021 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, оскільки вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення (2021 рік) становила 1498,75 грн. при верхній межі для притягнення особи до адміністративної відповідальності 2270,00 грн., та кримінального провадження №0000519 від 02.11.2018 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в якому сума крадіжка станом на час вчинення (2018 рік) складала 1200,00 грн. при верхній межі для притягнення особи до адміністративної відповідальності 1762 грн.

Заперечення прокурора проти закриття кримінального провадження №0000519 від 02.11.2018 з підстав необхідності зміни кваліфікації діяння на ч.1 ст.162 КК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.477 КПК України кримінальне провадження щодо злочину, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, здійснюється у формі приватного обвинувачення.

Як і в кримінальному провадженні з державною формою обвинувачення, у кримінальному провадженні з приватною формою обвинувачення потерпілий має процесуальні права та обов`язки, передбачені статтями 56, 57 КПК України, і може користуватись допомогою представника і законного представника (статті 58, 59 КПК України).

Разом з тим, кримінальне провадження з приватною формою обвинувачення є винятком із засади публічності і визначається засадою диспозитивності, яка відповідно до ст.26 КПК України означає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Так, на відміну від державного обвинувачення, частиною 4 ст.26 і ст.477 КПК України передбачено, що єдиною законною підставою для початку кримінального провадження у формі приватного обвинувачення є заява потерпілого, проти прав, свобод та законних інтересів якого вчинено кримінальне правопорушення. Крім того, відповідно до ч.4 ст.26 та ч.4 ст.22 КПК України, важливою відмінністю участі потерпілого у кримінальному провадженні з приватною формою обвинувачення є те, що йому тут належить ще й право підтримувати обвинувачення або відмовитися від обвинувачення, що є безумовною підставою для закриття кримінального провадження.

Вказаний правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 20 грудня 2018 року у справі № 761/6142/15-к.

В матеріалах справи відсутня заяви потерпілої ОСОБА_9 щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, а тому у даному випадку прокурор позбавлений можливості самостійно на власний розсуд здійснювати зміну обвинувачення та перекваліфікацію діяння.

Таким чином, суд вважає безпідставними заперечення прокурора щодо закриття кримінального провадження за ч.3 ст.185 КК України.

Стосовно закриття кримінального провадження №000003 від 13.01.2022 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, суд вважає, що клопотання захисника в цій частині задоволенню не підлягає, оскільки у даному кримінальному провадження потерпілому завдано збитків на суму 2497,40 грн. Злочин вчинено у 2022 році. При цьому верхня межа для притягнення особи до адміністративної відповідальності у 2022 році складає 2481,00 грн.

Таким чином, суд, враховуючи імперативність вимог ч. 3 ст. 479-2 КПК України та позицію обвинуваченого ОСОБА_6 , вважає необхідним повністю задовольнити клопотання прокурора та частково- клопотання сторони захисту щодо закриття кримінальних провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.3 ст. 185 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 7, 100, 124 - 128, 284, 350, 369-372, 376, 395, 479-2 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000042 від 09.06.2021 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч.1 ст.284 КПК України з підстав втрати чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння.

Клопотання сторони захисту задовольнити частково.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000519 від 02.11.2018 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч.1 ст.284 КПК України з підстав втрати чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння.

У задоволенні клопотання сторони захисту в частині закриття кримінального провадження №000003 від 13.01.2022 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -відмовити.

Речові докази:

-флеш-носій з відео фіксацією події, наданий свідком ОСОБА_11 , залишити при матеріалах кримінального провадження;

-дорожній велосипед марки «Дорожній Люкс» червоного кольору залишити у власності потерпілої ОСОБА_9 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1