БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/696/24
Провадження № 1-кп/730/55/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2024 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

потерпілого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзна кримінальне провадження №0000055 від 17.03.2024р. по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта повна середня, одруженого, учасника бойових дій, непрацюючого, судимого вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 14 березня 2018 року за ч.2 ст.121, ч.1 ст.263, ст.70 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі та звільненого 18.02.2020р. умовно-достроково з невідбутим строком покарання 1 рік 11 місяців 3 дні, вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 12 червня 2024 року за ч.1 ст.263, ч.2 ст.309, ст.70-72 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, -

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_8 16 березня 2024 року близько 20-34 год гостював у домогосподарстві за адресою АДРЕСА_1 , де зареєстрований і проживає ОСОБА_9 та куди прийшли погостювати ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 . У ОСОБА_6 з ОСОБА_7 на грунті проходження військової служби виник конфлікт, який було врегульовано присутніми в будинку. Після цього, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 з метою уникнення продовження конфлікту направилися з будинку на вулицю, а ОСОБА_8 услід погрожував ОСОБА_7 розправою та вбивством. Залишивши територію даного домогосподарства, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 розійшлись у різних напрямках - ОСОБА_10 з ОСОБА_11 вліво, а ОСОБА_7 - вправо. У цей час ОСОБА_8 взяв у приміщенні будинку сховану раніше мисливську гладкоствольну рушницю, зарядив її двома патронами, вийшов на подвір`я домогосподарства й з мотивів помсти, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_7 , тобто його вбивства, здійснив два постріли в бік ОСОБА_7 , який на той час прямував по вулиці додому, проте не зміг поцілити в останнього, через що не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі.

ОСОБА_8 в судовому засіданні спочатку винним себе у пред`явленому обвинуваченні не визнав і пояснив, що ввечері 16 березня 2024 року він перебував у гостях в ОСОБА_9 , вживали спиртні напої, господар ліг спати. Через деякий час до будинку зайшли ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , які також були нетверезі. В нього з ОСОБА_7 на грунті військової служби зав`язався словесний конфлікт, трохи поштовхались, потім вийшли на подвір`я, де за ОСОБА_7 заступились ОСОБА_10 , ОСОБА_11 й утрьох його побили, бризнули в обличчя газовим балончиком. Далі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 пішли по домівках: ОСОБА_10 з ОСОБА_11 вліво, а ОСОБА_7 - вправо, а він пішов у будинок умиватись. Потім дістав зі схованки свою незареєстровану мисливську двоствольну рушницю 16 калібру, яку зберігав у ОСОБА_9 , зарядив її двома патронами з дробом, вийшов на подвір`я і, відійшовши близько 5м від порогу будинку, зробив один постріл уверх, а потім другий по паркану, поціливши в його верхню частину. Надалі він сів на порозі будинку, рушницю новими патронами не перезаряджав і поклав біля себе, а через 3-5 хвилин прибігли ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , відібрали зброю й сильно його побили, внаслідок чого він втратив свідомість. Прийшов до тями коли вже прибули працівники поліції, які забрали його до відділу поліції. Стверджує, що наміру вбивати ОСОБА_7 не мав, а стріляв уверх не по людях і лише з метою налякати кривдників, бо думав, що вони можуть повернутися й знову його побити, так як перед цим висловлювали йому відповідні погрози. Після дослідження всіх доказів у справі ОСОБА_8 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини й те, що стріляв у бік ОСОБА_7 саме з метою його вбивства з мотивів помсти; клопотань щодо проведення слідчого експерименту за його участю, психіатричної експертизи, як то говорив раніше, не має; вважає себе психічно здоровим і стверджує, що така зміна ним своєї позиції є добровільною, усвідомленою, без вчинення на нього жодного тиску з чийогось боку. Розкаюється в скоєному й просить суворо не карати, має намір продовжити військову службу по захисту Вітчизни.

Заслухавши обвинуваченого, допитавши потерпілого, свідків, дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що він є військовослужбовцем ЗСУ, перебував у відпустці й удень 16 березня 2024 року з друзями відпочивали в лісі, вжили трохи спиртного. Ввечері стали йти додому й вирішили зайти провідати знайомого ОСОБА_9 . Він із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 пішли першими, а решта хлопців ще збирали речі. Коли зайшли до будинку ОСОБА_9 , то господар спав, а за столом сидів п`яний ОСОБА_8 з ОСОБА_13 , але останній відразу пішов. ОСОБА_8 почав конфліктувати з приводу військової служби, вони трохи поштовхалися, але їх розборонили. Щоб не обтяжувати конфлікт, він з друзями пішли з будинку, а ОСОБА_8 услід висловлював йому різні погрози, у тому числі й убивством. На вулиці ОСОБА_10 із ОСОБА_11 пішли наліво, а він направо, йшов повільно, переглядаючи мобільний телефон. Почув, як стукнули двері в будинку ОСОБА_9 , а через короткий проміжок часу з подвір`я пролунало по черзі два постріли, після першого з яких він інстинктивно впав на асфальт. Потім побачив на вулиці ОСОБА_6 з рушницею, до якого з ліхтариком підбіг ОСОБА_10 , вибив зброю й повалив на землю, далі настиг ОСОБА_12 і поламав рушницю, а він підійшов до ОСОБА_6 і став його зверху притримувати; хтось подзвонив у поліцію. ОСОБА_8 виривався, чинив спротив, погрожував, у зв`язку з чим ОСОБА_14 приніс із будинку ОСОБА_9 мотузку, якою зв`язав ОСОБА_15 ноги. Вказує, що в процесі затримання ОСОБА_6 вони застосовували до нього фізичну силу, але не наносили тих тілесних ушкоджень, на які посилається обвинувачений, а газового балончика у них взагалі не було. Стверджує, що ОСОБА_8 з рушниці стріляв саме в нього, оскільки до цього висловлював погрози вбивством, із-за освітлення мобільним телефоном у темряві було видно його місцезнаходження та верхню частину силуету над парканом, а дріб від пострілу пройшла поряд з тим місцем, де він знаходився. Наполягає на призначенні ОСОБА_15 мінімального, але реального покарання у виді позбавлення волі.

З показань допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 слідує, що 16 березня 2024 року вони з друзями відпочивали в лісі, вжили трохи спиртного. Ввечері стали йти додому й вирішили зайти провідати знайомого ОСОБА_9 . Вони з ОСОБА_7 пішли першими, а решта хлопців ще збирали речі. Коли зайшли до будинку ОСОБА_9 , то господар спав, а за столом сидів п`яний ОСОБА_8 з ОСОБА_13 , але останній відразу пішов. ОСОБА_8 з ОСОБА_7 почав конфліктувати з приводу військової служби, вони трохи поштовхалися, але їх розборонили. Щоб не обтяжувати конфлікт, вони пішли з будинку, а ОСОБА_8 услід ОСОБА_7 висловлював різні погрози, у тому числі й убивством. На вулиці вони пішли наліво, а ОСОБА_7 - направо. Через невеликий проміжок часу почули, як по черзі пролунало два постріли. Повернувшись, у світлі ліхтарика побачили на вулиці ОСОБА_6 з рушницею, підбігли до нього, збили з ніг, потім настигли ОСОБА_7 , який зверху притримував ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , який розбив рушницю, ОСОБА_14 , який мотузкою зв`язав ноги ОСОБА_15 ; хтось подзвонив у поліцію. Вказує, що в процесі затримання ОСОБА_6 вони застосовували до нього фізичну силу, але не наносили тих тілесних ушкоджень, на які посилається обвинувачений, а газовим балончиком ОСОБА_6 заспокоювали прибувші на виклик працівники поліції, бо затриманий вів себе агресивно.

Аналогічні показання надали суду й свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , які були учасниками й очевидцями подій, які відбувалися на вулиці біля будинку ОСОБА_9 при затриманні ОСОБА_6 з рушницею, якою обвинувачений хизувався перед ними раніше.

У показаннях свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_13 не міститься інформації, яка має істотного значення для справи ( ОСОБА_9 хоча і є господарем будинку, де відбувалися події, проте в силу стану сильного алкогольного сп`яніння спав і нічого не чув та не бачив, а ОСОБА_13 одразу пішов з господарства).

Згідно протоколу огляду місця події та додатків до нього від 16-17.03.2024р. на проїжджій частині дороги АДРЕСА_2 , де розташовані домогосподарства АДРЕСА_3 , виявлено фрагменти розбитої двоствольної мисливської рушниці ТОЗ-63, 1958 року випуску, калібр 16мм, зі слідами пошкоджень від ударів; у кожному зі стволів мається по стріляній гільзі від мисливського набою. Напроти господарства №27 знаходиться металевопрофільний паркан, праворуч від двостворчатих воріт якого маються вхідні отвори широкої кучності від снарядів метальної дії (мисливського дробу діаметром від 0,5 до 1 см). На території самого домогосподарства АДРЕСА_4 (огляд проведено за добровільної згоди власника ОСОБА_16 ) на землі між парканом та сарайним приміщенням виявлено один снаряд метальної дії, візуально схожий на дріб; аналогічних два снаряди виявлено у дерев`яній стіні сараю, куди вони проникли внаслідок пробиття паркану. Також на паркані домогосподарства ОСОБА_9 (з вулиці на висоті 1,20м від землі, з середини - 1,40м від землі) виявлено вихідні отвори від снарядів метальної дії. Зазначені фрагменти рушниці та 3 снаряди метальної дії вилучено.

Відповідно до протоколу огляду місця події та додатків до нього від 17.03.2024р. за місцем проживання ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 (огляд проведено за добровільної згоди власника) у житловому будинку на печі виявлено чорний шкіряний патронташ з вмістом у ньому 5 предметів, схожих на мисливські набої 16 калібру; справа від печі в стіні мається отвір, у якому виявлено 2 предмети, схожі на гільзи до мисливських набоїв коричневого кольору, також поряд знаходяться 35 предметів, схожих на набої калібру 5,6мм, і 2 металевих предмети, схожих на вставки до мисливської рушниці. Крім того, на внутрішній частині подвір`я господарства справа від хвіртки на відстані близько 2м у верхній частині паркану мається пошкодження у виді 6 вхідних отворів від куль, а із зовнішньої сторони паркану наявні пошкодження у виді вихідних отворів від куль. Вищезазначені виявлені предмети та фрагмент паркану з отворами від куль було вилучено.

Згідно протоколу огляду місця події та додатків до нього від 17.03.2024р. за місцем проживання ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 (огляд проведено за добровільної згоди власника) під парканом зліва від хвіртки на відстані близько 4м виявлено куртку темно-зеленого кольору з наліпкою на лівій передній частині з символами «О (І) Rh+», в нагрудній внутрішній кишені якої знаходяться 2 предмети, схожі на мисливські набої. Дані речі вилучено.

Відповідно до протоколу огляду місця події та додатків до нього від 17.03.2024р. (огляд проведено за добровільної згоди власника ОСОБА_17 ) на зовнішній стороні металевого паркану домогосподарства по АДРЕСА_2 виявлено пошкодження у виді 6 вхідних отворів від куль, а з внутрішнього боку маються 6 вихідних отворів. На дерев`яній стіні та на даху господарської будівлі, що розташована біля паркану, виявлено пошкодження у виді отворів від куль.

Під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 (протокол від 18.032.2024р.) потерпілий детально розповів та продемонстрував яким чином відбувалися події ввечері 16 березня 2024 року в домогосподарстві ОСОБА_9 та за яких обставин ОСОБА_8 намагався його вбити пострілами з мисливської рушниці, що було зафіксовано на відеозапис, який є додатком до протоколу.

За висновком судової експертизи зброї №СЕ-19/125-24/4905-БЛ від 23.04.2024р. надані на дослідження три металеві об`єкти є розташованими в горизонтальній площині стволами, защібкою цівки з шарніром та колодкою з ударно-спусковим механізмом і механізмом запирання, а також до нього приєднана дерев`яна частина ложі. При поєднанні цих об`єктів вони зібрались і склали предмет, схожий на рушницю, який є частинами двоствольної гладкоствольної мисливської рушниці 16 калібру моделі «БМ» № НОМЕР_1 , 1958 року випуску, яка має конструктивні ознаки вогнепальної зброї.

За висновком судової експертизи зброї №СЕ-19/125-24/4874-БЛ від 22.04.2024р. надані на дослідження 2 предмети, що знаходились в каналах стволів пошкодженої рушниці ОСОБА_6 , є гільзами і являються частинами боєприпасів двома стріляними гільзами мисливських патронів 16 калібру, які призначені до стрільби з гладкоствольної та комбінованої рушниці 16 калібру.

За висновком судової експертизи зброї №СЕ-19/125-24/4902-БЛ від 23.04.2024р. надані на дослідження 2 патрони, що знаходились у кишені куртки ОСОБА_6 , являються мисливськими патронами калібру 16мм та призначені для проведення пострілів із гладкоствольних та комбінованих рушниць; патрони мають конструктивні ознаки боєприпасів, виготовлені саморобним способом із використанням гільз, капсулів, метальних зарядів промислового виготовлення, снарядів (шроту діаметром 3,8-4,2мм та картечі діаметром 6,7-7,2мм), пижів та прокладок саморобного виготовлення.

Дослідивши вищезазначені експертизи, суд приходить до висновку, що вони відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства, яке регламентує проведення цих експертиз, є належно вмотивованими, в зв`язку з чим суд не вбачає підстав сумніватися в їх достовірності.

Згідно виписки із медичної картки амбулаторного хворого КНП «Борзнянська міська лікарня» №4 від 16.03.2024р. ОСОБА_8 за клінічними ознаками перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що узгоджується й з висновком КНП «Ніжинська ЦМЛ ім.М.Галицького».

Відповідно до ст.24 КК наявність вини у формі умислу передбачає, що особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала або свідомо припускала їх настання.

Умисел має дві характерні ознаки - інтелектуальну й вольову; інтелектуальна - це усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру своєї дії чи бездіяльності та передбачення її суспільно небезпечних наслідків; вольова - наявність у суб`єкта бажання настання суспільно небезпечних наслідків від вчиненого ним діяння чи свідоме їх допущення.

Питання про наявність чи відсутність умислу на вбивство необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного й потерпілого, що передувала події, їхні стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Замах на вбивство може бути вчинений лише за наявності прямого визначеного умислу на заподіяння смерті потерпілому, коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання.

Замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією і становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення й наміру вчинити злочин, а тому він є актом, який виконується виключно з прямим умислом, при наявності цілі досягнення суспільно небезпечного результату, тобто наслідки, які не настали, інкримінуються особі у тому разі, якщо вони були складовою мети діяння і її досягнення було би неможливе без таких наслідків. Якщо особа не мала наміру досягти певних наслідків, то вона не могла й вчинити замаху на їх досягнення.

При цьому, якщо винна особа відмовилася від убивства потерпілого вже після вчинення дій, які вважала за необхідне виконати для доведення злочину до кінця, але його не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, діяння належить кваліфікувати відповідно до ч.2 ст.15 КК як закінчений замах на умисне вбивство.

Для встановлення зазначених обставин, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу, мотиву винного, суд має дослідити докази та надати їм оцінку.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані в передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Тобто, докази це єдність фактичних даних (даних про факти) та їх процесуальних джерел. Фактичні дані це не факти об`єктивної дійсності, а відомості про них, що утворюють зміст доказів, за допомогою яких встановлюються факти і обставини, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні (постанова ВС ККС від 28.03.2019р. у справі №154/3213/16).

Як вбачається з первісних показань обвинуваченого ОСОБА_6 , він заперечував намір вбити ОСОБА_7 , а двічі стріляв із мисливської рушниці вверх з метою захисту себе від протиправних дій потерпілого та його друзів; лише після дослідження всіх доказів у справі ОСОБА_8 погодився з пред`явленим йому в обвинувальному акті обвинуваченням та визнав свою винуватість в інкримінованому йому діянні.

Даючи оцінку такій процесуальній поведінці обвинуваченого, суд вважає, що вона відповідає дослідженим матеріалам справи.

Так, показання потерпілого ОСОБА_7 є логічними, послідовними й повністю узгоджуються з відомостями проведеного за його участю слідчого експерименту, а також підтверджуються показаннями допитаних свідків, висновками судових експертиз.

Зокрема, ще в будинку ОСОБА_9 ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, став ініціатором конфлікту з ОСОБА_7 , погрожував йому фізичною розправою та вбивством.

Виявлені в ході огляду місця події сліди та отвори від куль (дробу), сама дріб знаходяться на траєкторії лінії пострілів з місцем, де розташовувався потерпілий і впав на асфальт після першого пострілу обвинуваченого. Прикметно, що висота польоту метальних снарядів перебувала на рівні верхньої частини тулуба потерпілого, силует якого можна було розгледіти в темряві із-за освітлення ввімкненого мобільного телефону, яким користувався ОСОБА_7 , йдучи додому.

Характерно, що в кишені куртки ОСОБА_6 , яку під час огляду місця події знайшли під забором, було ще 2 мисливські патрони 16 калібру, хоча обвинувачений говорив, що інших набоїв, окрім тих, якими спорядив рушницю для пострілів, більше не брав. Це лише доповнює змістовність усвідомлених дій ОСОБА_6 , спрямованих на подальше застосування до потерпілого вражаючих характеристик мисливської зброї.

Відтак, зазначені обставини в їх сукупності дають підстави для висновку, що ОСОБА_8 цілеспрямовано стріляв із рушниці саме в ОСОБА_7 й з метою заподіяння йому смерті, мотивом чого стала помста за образу під час попереднього конфлікту. При цьому, як колишній військовослужбовець, який брав участь у бойових діях, ОСОБА_8 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання. Водночас обвинувачений не досяг бажаного кінцевого результату, бо перебував у стані алкогольного сп`яніння й промахнувся.

Водночас факт заподіяння ОСОБА_7 та його друзями ОСОБА_15 тих тілесних ушкоджень і за обставин, на які він посилався у виправдання своїх дій по вчиненню пострілів із мисливської рушниці, нічим не доведений і не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні. При цьому, суд констатує, що стороною захисту не надано, а матеріали кримінального провадження не містять доказів, які б вказували на перевищення потерпілим та його друзями заходів, необхідних для затримання особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, тобто обвинуваченого.

Суд не може погодитися з висловленими твердженнями захисника про те, що протоколи огляду місця події через їх завуальовану форму обшуку, вилучені речові докази, а також похідні від них висновки експертиз за доктриною «плодів отруєного дерева» є недопустимими доказами, оскільки в ході проведення вказаних слідчих дій (зокрема за добровільної згоди власників домогосподарств, що стороною захисту не спростовано) слідчий виявляв та фіксував відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, вилучав лише ті речі, які мають значення для кримінального провадження, що відповідає вимогам ст.233, 234, 237 КПК України. Непідписання ж понятими фототаблиць, які є додатками до протоколів огляду місця події, не є порушенням норм КПК України, яке призвело до обмеження фундаментальних прав і свобод людини та у відповідності до ст.87 КПК України давало б підстави для визнання даних доказів недопустимими. Тому, дані обставини істотним чином не вплинули на законність джерел отримання вказаних доказів та правильність їх результатів, у зв`язку з чим зібрані органом досудового розслідування докази відповідають критерію допустимості.

Не є слушними й доводи сторони захисту про незаконність проведеного за участю потерпілого слідчого експерименту, оскільки досліджений у судовому засіданні відеозапис ходу й послідовності проведення цього слідчого експерименту не дає суду підстав вважати його підміною допиту потерпілого. Адже під час проведення даної самостійної слідчої дії ОСОБА_7 розповідав і демонстрував про обставини вчинення стосовно нього обвинуваченим злочину, відповідаючи на уточнюючі запитання слідчого. При цьому, не слідчий, а сам потерпілий вказав на приблизне місце, де він після першого пострілу ОСОБА_6 впав на асфальт, і яке знаходиться на лінії польоту куль з подвір`я ОСОБА_9 (навіть трохи зачепило дерево) у напрямку слідів куль, виявлених у паркані та сарайному приміщенні домогосподарства на протилежній стороні вулиці. Прикметно, що за наслідками проведення вказаного слідчого експерименту та оформлення його результатів не надходило ніяких зауважень від його учасників, а також від обвинуваченого та його захисника при виконанні вимог ст.290 КПК України.

У контексті вищенаведеного, аналізуючи досліджені матеріали кримінального провадження, суд приходить до переконання про наявність у ОСОБА_6 умислу саме на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , спонукальною причиною якого послугували виниклі неприязні відносини із-за конфлікту, але обвинувачений не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі (стан алкогольного сп`яніння).

Відтак, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у пред`явленому йому обвинуваченні поза розумним сумнівом доведена дослідженими в судовому засіданні доказами, які є належними, допустимими, достовірними, достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_8 своїми умисними діями, які виразилися в закінченому замаху на умисне вбивство, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, і його дії кваліфіковані вірно.

Вирішуючи питання за вид та міру покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, його стадію, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного, позицію потерпілого.

Так, закінчений замах є більш суспільно небезпечним діянням.

ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується посередньо, одружений, утриманців не має, є особою працездатного віку, але офіційно не працює, отримуючи періодичний доход від праці по найму, приймав участь у бойових діях по захисту Вітчизни і висловлює намір продовжити воювати проти російського агресора, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно обвинувального акта є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Потерпілий цивільний заявляти не побажав, проте наполягає на призначенні обвинуваченому покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства.

Таким чином, виходячи з тяжкості скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, його стадії, наявності пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин, особи винного та його ставлення до вчиненого ним діяння, позиції потерпілого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_15 покарання у виді реального позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.115 КК України.

Водночас, оскільки дане кримінальне правопорушення ОСОБА_8 вчинив до постановлення попереднього вироку Борзнянського районного суду Чернігівської області від 12 червня 2024 року (яким охоплено попередній вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області від 14 березня 2018 року), що набрав законної сили, за яким йому також призначено реальне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі і до виконання якого він ще не приступив, то остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_15 слід визначити за правилами ч.4 ст.70 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме визначеній у ст.50 КК України меті покарання.

Відповідно до ст.122, 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави слід стягнути 7572,80 грн у рахунок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням органом досудового розслідування судових експертиз зброї (2650,48+3029,12+1893,20).

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України,

Зважаючи на особу обвинуваченого, його репутацію, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, призначення реального покарання у виді позбавлення волі, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_15 раніше обраний йому запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.369-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, і призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за попереднім вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 12 червня 2024 року, більш суворим, призначеним за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_15 покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_15 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

Згідно з ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_15 в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з часу фактичного затримання 16 березня 2024 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку день за день.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_15 залишити попередній тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 7572,80 грн у рахунок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судових експертиз.

Речові докази по справі, які знаходяться у ВП №3 (м.Борзна) Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області: 3 предмети, схожі на снаряди метальної дії (дріб); фрагменти рушниці ТОЗ-63 1958 року випуску калібру 16мм; 5 предметів, схожих на мисливські набої калібру 16мм; 2 предмети, схожі на гільзи мисливських набоїв калібру 16мм; 35 предметів, схожі на набої до малокаліберної вогнепальної зброї калібру 5,6мм; 2 металевих предмети, схожі на вироблені кустарним шляхом вставки до каналів ствола мисливської рушниці; фрагмент дерев`яного паркану з наявними на його поверхні отворами від снарядів метальної дії (куль); 2 предмети, схожі на мисливські набої, знищити; патронташ шкіряний чорного кольору, курткку темно-зеленого кольору повернути власнику (законному володільцю).

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Борзнянського районного суду ОСОБА_1