Справа № 296/9555/24
УХВАЛА

Іменем України

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

15 жовтня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_7 , погодженого начальником Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Радомишль, Житомирської області, громадянина України, одруженого, неповнолітніх дітей не має, має на утриманні батька похилого віку, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого головним спеціалістом відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та будівництва Радомишльської міської ради, раніше не судимого, має 3 групу інвалідності

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України у кримінальному провадженні №0000722 від 02.10.2024, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_7 , погодженого начальником Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000722 від 02.10.2024.

Клопотання обгрунтовано тим, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за ч. 3 ст. 368 КК України, у кримінальному провадженні №0000722 від 02.10.2024.

Досудовим розслідуванням встановлено, що розпорядженням Радомишльського міського голови від 31.01.2022 №34-к ОСОБА_5 в порядку переміщення призначено на посаду головного спеціаліста відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та будівництва Радомишльської міської ради (надалі Ради).

Згідно з положеннями посадової інструкції головного спеціаліста відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та будівництва Ради, затвердженої начальником цього ж відділу, головний спеціаліст є посадовою особою органу місцевого самоврядування.

Статтею 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (надалі Закон) визначено, що посадова особа місцевого самоврядування особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження у здійсненні організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету

Відповідно до ст. 33 Закону до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, серед іншого, належать підготовка і подання на затвердження ради проектів місцевих програм охорони довкілля, участь у підготовці загальнодержавних і регіональних програм охорони довкілля; здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів тощо.

Як посадова особа органу місцевого самоврядування, ОСОБА_5 , відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», повинен діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, передбачені Конституцією і законами України, керуватися у своїй діяльності Конституцією України і законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів місцевого самоврядування, прийнятими у межах їхньої компетенції.

До основних обов`язків посадових осіб місцевого самоврядування, відповідно до ст. 8 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», у томі числі відноситься додержання Конституції і законів України, інших нормативно-правових актів, актів органів місцевого самоврядування; забезпечення відповідно до їх повноважень ефективної діяльності органів місцевого самоврядування; сумлінне ставлення до виконання службових обов`язків, ініціативність і творчість у роботі; недопущення дій чи бездіяльності, які можуть зашкодити інтересам місцевого самоврядування та держави.

Таким чином, згідно ч. 3 ст. 18 КК України та п. 1 примітки до ст. 364 КК України ОСОБА_5 є службовою особою.

Відповідно до рішення Ради від 24.11.2020 №1 ОСОБА_5 обрано депутатом вказаного органу місцевого самоврядування.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» унормовано, що депутат місцевої ради має право офіційно представляти виборців свого виборчого округу та інтереси територіальної громади в місцевих органах виконавчої влади, відповідних органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах і організаціях незалежно від форми власності з питань, що належать до відання органів місцевого самоврядування відповідного рівня.

Рішенням Ради від 24.11.2020 №29 затверджено положення про постійні депутатські комісії, у тому числі комісію з питань економічного розвитку, інвестиційної діяльності, земельних відносин, природних ресурсів, охорони природного середовища та благоустрою, до відання якої входить здійснення контролю за дотриманням земельного та природоохоронного законодавства.

Цього ж дня рішеннями Ради №30 та №31 утворено постійну комісію з питань економічного розвитку, інвестиційної діяльності, земельних відносин, природних ресурсів, охорони природного середовища та благоустрою, до складу якої, з-поміж інших включено ОСОБА_5 .

На початку вересня 2024 року в ОСОБА_5 , який знав про здійснення ОСОБА_9 господарської діяльності, пов`язаної з порубкою самосійних дерев на земельних ділянках комунальної власності Радомишльської міської територіальної громади, виник умисел протиправно збагатитись шляхом вимагання та отримання від ОСОБА_9 неправомірної вигоди за неперешкоджання у здійсненні розлісення самосійних дерев.

З цією метою, перебуваючи близько 09 години 11.09.2024 неподалік села Кичкирі Житомирського району, ОСОБА_5 , діючи протиправно з корисливих мотивів та з метою власного незаконного збагачення, використовуючи авторитет займаної посади та статус депутата органу місцевого самоврядування, висловив ОСОБА_9 вимогу щодо передачі грошових коштів в сумі 5 (п`ять) тисяч гривень за нестворення перешкод у здійсненні діяльності, пов`язаної із порубкою самосійних дерев на земельних ділянках комунальної власності Радомишльської міської територіальної громади.

При цьому ОСОБА_9 усвідомлював, що в разі його відмови надати неправомірну вигоду, використовуючи службові повноваження спеціаліста відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та будівництва Радомишльської міської ради, а також статус депутата вказаного органу місцевого самоврядування, ОСОБА_5 уповноважений вжити реальних заходів щодо припинення його діяльності із розлісення самосійних дерев на земельних ділянках комунальної власності.

Маючи на меті приховати свої злочинні дії, 05.10.2024 ОСОБА_5 під час зустрічі довів свій злочинний намір ОСОБА_10 та запропонував в якості посередника без його участі особисто висувати ОСОБА_9 вимогу передачі неправомірної вигоди, одержати та передати йому предмет цієї неправомірної вигоди.

У свою чергу ОСОБА_10 надав згоду на вказану пропозицію ОСОБА_5 , домовившись таким чином про спільне вчинення злочину. У ході цієї ж розмови ОСОБА_5 та ОСОБА_10 дійшли спільної згоди висунути ОСОБА_9 вимогу надання ОСОБА_5 через ОСОБА_10 неправомірної вигоди в сумі 35 (тридцяти п`яти) тисяч гривень.

У подальшому, перебуваючи близько 17 години 10.10.2024 неподалік села Кичкирі Житомирського району, діючи умисно за попередньою змовою з ОСОБА_5 , висунув вимогу ОСОБА_9 передати неправомірну вигоду за невжиття заходів щодо припинення діяльності із розлісення самосійних дерев на земельних ділянках комунальної власності Радомишльської міської громади.

Перебуваючи близько 22 години 13.10.2024 на АДРЕСА_2 , в салоні транспортного засобу марки ВАЗ моделі 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 на вимогу ОСОБА_5 , висунуту через ОСОБА_10 , надав для подальшої передачі ОСОБА_5 , неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 35 (тридцять п`ять) тисяч гривень.

Продовжуючи діяти на виконання попередньої домовленості з ОСОБА_5 , перебуваючи близько 22 години 20 хвилин в гаражному приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 (позиція 1), ОСОБА_10 передав ОСОБА_5 надану ОСОБА_9 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 35 (тридцять п`ять) тисяч гривень.

13.10.2024 о 22:53 ОСОБА_5 , затримано в порядку ст. 208 КПК України, у гаражному приміщенні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .

14.10.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення злочинів підтверджується зібраними у ході розслідування доказами, що додані до клопотання.

Поряд з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, орган досудового розслідування вважає, що у кримінальному провадження існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлюють необхідність застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України)

Відповідний ризик стороною обвинувачення обґрунтовується наступним.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є тяжким та містить безальтернативне покарання - позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майн та відповідно до ст. 45 КК України відноситься до корупційного кримінального правопорушення.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину в період воєнного стану, що певним чином мінімізує можливість застосування заохочувальних приписів КК України у разі постановлення обвинувального вироку (призначення покарання більш м`якого, ніж визначене санкцією статті, звільнення від відбування покарання тощо) та підвищує імовірність настання ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Тому не виключається можливість переховування ОСОБА_5 від слідства та суду.

Ризики незаконного впливу підозрюваного на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний

ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину, у разі не обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх. Встановлено, що під час досудового розслідування залишаються недопитаними в якості свідків працівники Радомишльської міської ради, у зв`язку з початком проведення гласних слідчих дій фактично, з моменту затримання ОСОБА_5 , яке відбулось 13.10.2024.

Окрім цього, аналізуючи матеріали негласних слідчих розшукових дій та документів, орган досудового розслідування, вважає, що вказаний злочин можливо був вчинений за попередньою змовою групою осіб (крім встановлених осіб), вплив на яких має безпосередньо ОСОБА_5 , тобто повне коло співучасників органом досудового розслідування достовірно не встановлена. Складність в ідентифікації осіб, співпричетних до вчинення кримінальних правопорушень обумовлена тим, що вищевказані особи діяли у співучасті, використовували засоби конспірації та те що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні перебуває на початковій стадії.

Орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний перебуваючи на волі матиме можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки має об`єктивну можливість примусити свідків змінити показання або примусити ще не допитаних осіб відмовитися надавати показання, чим вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи наявність принципу безпосередності дослідження показань учасників кримінального процесу, сторона обвинувачення вважає, що підозрюваний може вчиняти спроби впливу на учасників кримінального провадження, з метою неможливості використання в суді в якості доказів показань останніх.

Оскільки кримінальне провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування, яка потребує з`ясування обставин вчинення злочину шляхом, зокрема, проведення допитів свідків та можливих потенційних підозрюваних, вказаний ризик має високий ступінь ймовірності.

Застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе гарантувати належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігти вищевказаним спробам перешкоджати досудовому розслідуванню.

Не застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, або застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, не зможе гарантувати належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігти вищевказаним спробам перешкоджати досудовому розслідуванню.

Незважаючи на те, що, згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але вказані вище обставини вказують на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти названим вище ризикам.

Під час судового розгляду слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задовільнити з підстав та мотивів, що викладені у ньому.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 , заперечува щодо задоволення клопотання, просив обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід заставу чи домашній арешт, або надати можливість внесення застави

Підозрюваний підтримав свого захисника та пояснив, що він викрив кримінальне правопорушення яке вчинив ОСОБА_11 внаслідок чого його самого підставили.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Згідно пунктів 1 і 2 ч. 1 ст. 177 КПК України" метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час судового розгляду встановлено, що органом досудового розслідування розслідується кримінальне провадження №0000722 від 02.10.2024за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України, підозрюваним є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до положень частини 1 статті 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України 13.10.204 року о 22 годині 53 хвилин про що свідчить протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення .

Враховуючи стадію судового розгляду, суд, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду даного клопотання, з урахуванням усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox , CampbellandHartleyv.theUnitedKingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86;12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконатиоб`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) вважає, що підозра ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у кримінальному провадженні №0000722 від 02.10.2024 є обґрунтованою в розумінні ч. 1 ст. 194 КПК України, про це свідчать в своїй совокупності докази, що долучені до клопотання, а саме:

-протоколи допиту в якості свідка ОСОБА_9 від 02.10.2024, 06.10.2024 та 14.10.2024;

-протоколом обшуку гаражного приміщення, за адресою: АДРЕСА_3 , від 13.10.2024, яким вилучено предмет неправомірної вигоди (34 500 гривень) переданої ОСОБА_5 ;

-протоколами про результати контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 14.10.2024, якими зафіксовано вручення грошових коштів ОСОБА_9 , та подальшу їх передачу на вимогу ОСОБА_10 в його автомобілі ВАЗ «2106» реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

-протоколом про результати аудіо-відео контролю особи від 10.10.2024 відносно ОСОБА_10 , № 8980/14, яким зафіксовано зустріч ОСОБА_10 з ОСОБА_9 та вимогу про надання йому та третім особам неправомірної вигоди, за прийняття рішень на користь ОСОБА_9 ;

-протоколом про результати проведення зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 10.10.2024 відносно ОСОБА_5 , № 8979/14, яким зафіксовано розмови ОСОБА_5 з ОСОБА_10 та вимогу про надання йому та третім особам неправомірної вигоди, за прийняття рішень на користь ОСОБА_9 ;

Отже затримання ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України є правомірним та відповідає вимогам ст208 КПК України

Щодо ризиків на які посилається прокурор.

У поданому клопотанні слідчий вказав на наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України)

Слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою ( на що також посилався захисник під час розгляду даного клопотання) , проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, а також, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння. Так, ЄСПЛ з прав людини в рішенні викладеному у справі «Ілійков проти Болгарії», зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Так злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відносяться за ст.12 КК України до тяжких у разі визнання його винним за ч. 3 ст. 368 КК України йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майн та відповідно до ст. 45 КК України відноситься до корупційного кримінального правопорушення.

Також слідчий суддя враховує, що в Україні триває більше 2 років воєнний стан що підвищує суспільну небезпеку вчинення копрупційних правопорушень.

Суд констатує, що підозрюваний має певні соціальні зв`язки: він одружений, має постійне місце роботи, батька, що має групу інвалідності та похилий вік, що значно зменшує ризик втечі але не невілює його.

Ризики незаконного впливу підозрюваного на свідків чи іншого підозрюванього у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином (п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний

ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину, у разі не обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх. Встановлено, що під час досудового розслідування є недопитаними в якості свідків працівники Радомишльської міської ради, у зв`язку з початком проведення гласних слідчих дій фактично, з моменту затримання ОСОБА_5 , яке відбулось 13.10.2024.

Оскільки кримінальне провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування, яка потребує з`ясування обставин вчинення злочину шляхом, зокрема, проведення допиту свідків (які наразі ще не всі встановлені) та підозрюваного ОСОБА_10 , вказаний ризик має високий ступінь ймовірності оскільки матеріали негласних слідчих розшукових дій та документів, дають підстави вважати, що злочин можливо був вчинений за попередньою змовою групою осіб не лише за участі ОСОБА_10

Отже ризики на які посилається прокурор дійсно існують, при цьому не обов`язково щоб на цій стадії досудового розслідування вони вже існували, достьатньо що вони обгрунтовані, оскільки мета попередити їх, а не констатувати факт існування.

Згідно із частиною 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Так при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, підозра відносно ОСОБА_13 , є обґрунтованою та підтверджується зібраними доказами, що досліджені під час судового розгляду клопотання; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_13 у разі визнання винуватим позбавлення волі від 5 до 10 років з конфіскацією майна за тяжкий злочин за ч.3 ст.368 КК України.

Слідчий суддя врахував, що підозрюваний раніше не судимий, має с3 групу інвалідності, певні захворювання, проте тяжких захворювань, які б були перешкодою в утриманні під вартою він не має, отже він може утримуватися в умовах ізоляції від суспільства.

Також слідчий суддя враховує, що підозрюваний одружений, має батька з групою інвалідності (доказів, що батько потребує його постійного догляду не надано) , разом з тим слідчий суддя вважає, що на даному етапі кримінального провадження, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не здатен забезпечити реальне запобігання спробам вчинити підозрюваним дії, що зазначені в п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, також враховує правову позицію ЄСПЛ викладену в рішенні у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011 року є, що у даному кримінальному провадженні наявний конкретний суспільний інтерес (боротьба з корупційними проявами в органах влади та місцевого самоврядування в умовах воєнного стану) який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості, а тому обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному конкретному випадку є виправданим.

Згідно ст.197 КПК України строк тримання під вартою не може перевищувати 60 днів та строків досудового розслідування.

ОСОБА_5 , було затримано 13.10 2024 в порядку ст.208 КПК України про що слідчому судді надано відповідний протокол, отже він може утримуватися під вартою до 11.12.2024 року включно

Будь-яких обставин, які є перешкодою для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачені частиною другою статті 183 КПК України, тяжкого стану здоров`я, а також фактів, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на теперішній час слідчим суддею не встановлено .

На підставі викладеного, з метою забезпечення даного кримінального провадження є доцільним обрати ОСОБА_14 винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід про який просять підозрюваний та його захисник - домашній арешт, навіть цілодобовий з носінням електронного засобу, на думку слідчого суду, не забезпечить його належної процесуальної поведінки і виконання процесуальних обов`язків та може призвести до ризиків передбачених п.1, 3,4 ч.1 ст.177 КПК України,

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи особу підозрюваного, слідчий суддя визначає заставу у розмірі, який становить 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 211960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шісдесят) гривень 00 копійок. Слідчий суддя вважає, що такий розмір застави здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У разі внесення застави у визначеному цією ухвалою вважати, що до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді застави та у такому випадку покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися з м.Радомишль Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з підозрюваним ОСОБА_10 , та заявником ОСОБА_9

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

- носити електронний засіб контролю

Отже слідчий суддя за результатами розгляду клопотання вважає, що наявні підстави для його часткового задоволення та обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте клопотання в частині не визначення застави не узгоджується з вимогами ч. 3 ст. 183 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що також наявні підстави для часткового задоволення клопотання сторони захисту та визначення застави підозрюваному у розмірах що вказані вище..

Керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4 , погодженого начальником Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.12.2024 включно.

Клопотання сторони захисту задовільнити частково.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі 70 (семидесяти ) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 211960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шісдесят) гривень 00 копійок.

Застава може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок UA0000277, одержувач ТУ ДСА України в Житомирській області, , МФО 820172 в ДКСУ, м. Київ, з призначенням платежу: «застава прізвище, ім`я, по батькові (найменування) платника застави та особи, за яку вноситься застава, № справи, суд, який постановив ухвалу про застосування запобіжного заходу.».

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у визначеному розмірі до закінчення строку дії цієї ухвали.

У разі внесення застави у визначеному цією ухвалою розмірі вважається, що до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді застави та у такому випадку покласти на підозрюваного такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з м.Радомишль Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з підозрюваним ОСОБА_10 , та заявником ОСОБА_9

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

6) носити електронний засіб контролю

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного у разі внесення застави, визначити з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави до 11 грудня 2024 року (включно).

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків після внесення застави, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом, а також підозрюваному та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава може бути звернута в дохід держави.

Контроль за виконанням ухвали щодо виконання покладених на підозрюваного обов`язків у разі внесення застави покласти на слідчих СУ ГУНП в Житомирській області, які здійснюють досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000722 від 02.10.2024 та орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали оголошено 18.10.2024

Слідчий суддя ОСОБА_1