Справа № 404/9115/24
Номер провадження 1-кс/404/3426/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2024 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кіровського районного суду міста Кіровограда клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, по кримінальному провадженню №0002623, стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, здійснюючого догляд за інвалідом I групи, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно до ст.89 КК України раніше не судимого,

- підозрюваного у цьому кримінальному провадженні за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області звернувся до слідчого судді із клопотанням у даному кримінальному провадженні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , яке погоджено прокурором Кропивницької окружної прокуратури.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ним здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002623, яке внесене 11.10.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 10.10.2024 близько 22 години 30 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, знаходився за адресою: АДРЕСА_3 , де у нього виник конфлікт з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого ОСОБА_5 наніс ОСОБА_7 один удар кулаком правої руки в область щелепи зліва. Побачивши це, потерпілий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вирішив заступитися за ОСОБА_7 , через що у ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник умисел на умисне вбивство ОСОБА_8 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел на умисне вбивство ОСОБА_8 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, наніс один удар кулаком правої руки в область щелепи зліва ОСОБА_8 , після якого останній почав тікати.

В подальшому ОСОБА_5 дістав з-за спини предмет ззовні схожий на пістолет та тримаючи його в правій руці, здійснив не менше одного (1) пострілу потерпілому ОСОБА_8 в область голови від якого останній впав на землю, та вважаючи, що виконав усі дії необхідні для доведення злочину до кінця та останній внаслідок отриманих тілесних ушкоджень помре, ОСОБА_5 втік з місця події у невідомому напрямку.

В результаті протиправних дій ОСОБА_5 , у потерпілого ОСОБА_8 утворились тілесні ушкодження, відповідно до довідки КНП «КОЛ КОР» від 10.10.2024, у вигляді дотичного вогнепального поранення м`яких тканин голови зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового слідства за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, а саме закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

11.10.2024 о 00 год 20 хв ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 України.

Постановою про перекваліфікацію складу злочину по кримінальному провадженню від 11.10.2024 перекваліфіковано склад злочину по кримінальному провадженню № 0002623 від 11.10.2024 з ч. 4 ст. 296 КК України на ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 15 КК України.

ОСОБА_5 11.10.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

Прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в ньому.

На обґрунтування обставин, визначених ст. 194 КПК України, прокурор зазначив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення сторона обвинувачення підтверджує зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколами огляду місця подій від 10.10.2024 та 11.10.2024, протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_7 від 11.10.2024, протоколом допиту потерпілого від 11.10.2024, протоколом проведення слідчого експерименту від 11.10.2024, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.10.2024, довідкою КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради» від 10.10.2024, іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Поряд з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, орган досудового розслідування вважає, що у кримінальному провадження існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які обумовлюють необхідність застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Наявність ризиків прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинення особливо тяжкого злочину, за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі, відсутність сталих соціальних зв`язків, місця роботи, наявність фактів притягнення в минулому до кримінальної відповідальності. Прокурор зазначив, що досудове розслідування розпочате лише як два дні, ще не зібрані всі докази та не встановленні всі обставини вчиненого правопорушення, що може в подальшому створити умови для настання ризиків, визначених ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності, маючи при цьому всі можливості та засоби залишити територію України або виїхати на непідконтрольні Україні території, у зв`язку з введенням воєнного стану, усвідомлюючи тяжкість покарання за інкриміновані кримінальні правопорушення у разі визнання його винуватим, незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, а також ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечив, зазначив, що вину у інкримінованому йому злочині не визнає, також не визнає і обставин правопорушення. Пояснив, що він не втікав з місяця вчинення правопорушення, сам прийшов до органів досудового розслідування, зазначав, що на нього напав потерпілий, а він змушений був оборонятися, умислу на вбивство не мав. Просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Зазначив, що він ніде не працює, однак здійснює догляд за батьком інвалідом першої групи. Згоден і на цілодобовий домашній арешт, що не буде йому заважити доглядати батька.

Щодо себе вказав, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в квартирі матері, здійснює догляд за батьком, інвалідом I групи, неодружений, місця роботи не має, оскільки постійно перебуває з батьком.

Рухомого, нерухомого майна у власності не має, як і накопичень. Групи інвалідності не має, має хронічні захворювання.

Захисник проти задоволення клопотання заперечила, просила відмовити у його задоволенні в зв`язку з необґрунтованістю. Вважала, що підозра є необгрутованою, а ризики прокурором недоведені. Вказувала, що її підзахисний є несудимим, посилання прокурора на кримінальне провадження від 04.03.2024 є необґрунтованим, оскільки провадження закрито у зв`язку з відмовою від обвинувачення. При прийнятті рішення по даному клопотанню просила врахувати, що її підзахисний здійснює догляд за батьком інвалідом, має хронічні захворювання, на підтвердження чого надала відповідні докази. Вважала доцільним застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Із матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження №0002623, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні закінченого замаху на вбивство, тобто закінченого замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, про що 11.10.2024 року йому повідомлено про підозру.

Обґрунтованість підозри підтверджується протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілого, протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого, протоколами допиту свідків, довідкою з КНП «Кіровоградська обласна лікарні Кіровоградської обласної ради», іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Частина 1, 2 ст.177 КПК України визначає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Положеннями частин 1, 2 ст.194 КПК України передбачено обов`язок слідчого судді під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихстаттею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення у справі«Нечипорук і Йонкало проти України»(заява №42310/04) від 21 квітня 2011 року, п. 175; яке вказує на те, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

До обґрунтувань, які згідно з практикою Суду вважаються «відповідними» та «достатніми» доводами (окрім наявності обґрунтованої підозри), належать такі підстави, як небезпека переховування від слідства, ризик чинення тиску на свідків або фальсифікації доказів, ризик змови, ризик повторного вчинення злочину, ризик спричинення порушення громадського порядку, а також необхідність захисту затриманого (рішення у справі «Корбан проти України» (заява №26744/16) від 04 липня 2019 року, п.155).

Оцінивши зібрані досудовим розслідуванням докази, слідчий суддя вважає за можливе встановити на їх підставі обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Щодо доводів захисника про необґрунтованість підозри, то слідчий суддя зазначає, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Крім того, слідчий суддя на цьому етапі не повинен повністю перевіряти наявність доказів, які доводять вину обвинуваченого та досліджувати вказані докази.

Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування.

Слідчий суддя зважає на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Водночас, згідно з ч.1, п.2 ч.2 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Обґрунтовуючи необхідність застосування до ОСОБА_5 заходу у вигляді тримання під вартою, орган досудового розслідування посилається на те, що існують ризики, які передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Дослідивши клопотання, долучені до нього копії з матеріалів кримінального провадження, вислухавши доводи сторони обвинувачення і захисту, надавши оцінку наведеним обставинам, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризику, що підозрюваний ОСОБА_5 може впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, оскільки особи, які можуть бути обізнані з обставинами кримінального правопорушення та допитані у якості свідків у даному кримінальному провадженні, відомі підозрюваному.

Слідчий суддя вважає наявними ризики переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності -ризик переховування підозрюваного є можливим. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі за особливо тяжкий злочин у найближчій перспективі робить цей ризик актуальним.

Разом із тим, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення - не підтверджується фактичними даними. ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України є особою не маючою судимостей (у 2024 році кримінальне провадження закрито у зв`язку з відмовою від обвинувачення, у 2010 році був засуджений до відбування покарання з іспитовим строком). Слідчий суддя зауважує, що і в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і в повідомлені про підозру орган досудового розслідування зазначає, що ОСОБА_5 згідно до ст. 89 КК України раніше не судимий.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід, в тому числі у вигляді тримання під вартою, є засобом для забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного під час проведення досудового розслідування та судового провадження, а не мірою відповідальності за скоєне, а тому тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, в якому підозрюється особа, можливе притягнення до кримінальної відповідальності, не може бути домінуючим критерієм для обрання запобіжного заходу.

Така правова позиція висловлена в численних рішеннях Європейського суду з прав людини, ухвалених, в тому числі, проти України, згідно яких посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що обвинувачений переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини, є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор на основі наданих доказів не довів наявність обставин, які у своїй сукупності свідчать про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання доведеним ризикам, зазначеним у клопотанні, буде недостатнім.

Прокурором не надано жодного документа які б, підтверджували твердження, що перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, підозрюваний буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки чи вчинить інше кримінальне правопорушення.

З огляду на це, враховуючи дані про особу підозрюваного, зокрема, наявні міцні соціальні зв`язки за місцем свого проживання, слідчий суддя дійшов висновку, що вагомі підстави для застосування відносно підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у виді тримання під вартою відсутні. Ризик переховування від органів досудового розслідування чи суду, хоча і доведений, але не досягає такого рівня інтенсивності, що свідчило б про необхідність обмеження свободи підозрюваного враховуючи наявність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків і стримуючих від втечі факторів. Так само і реалізацію ризиків незаконного впливу на свідків, знищення важливих для цього кримінального провадження речей та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення можна запобігти покладенням на підозрюваного певних обов`язків, яких він має дотримуватися, а не ізоляцією підозрюваного від суспільства.

Встановлені слідчим суддею обставини в їх сукупності не дають підстав для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя при обранні запобіжного заходу приймає до уваги, що ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України є особою не маючою судимостей, має вік 34 роки, має постійне місце проживання та реєстрації, здійснює догляд за батьком інвалідом, вказане свідчить про наявність сталих соціальних зв`язків.

Під час розслідування встановлено, що особисте зобов`язання не може бути застосоване до підозрюваного, так як даний запобіжний захід є найбільш м`яким, а злочин у вчиненні якого підозрюється останній є особливо тяжким злочином.

Особиста порука, яка полягає у наданні особам, яких слідчий суддя, вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування, не може бути застосована, так як в ході розслідування даного провадження встановлено, що осіб які б могли взяти ОСОБА_5 на поруки не встановлено. Оскільки підозрюваний в судовому засіданні вказав на відсутність коштів, застава, як самостійний запобіжний захід не може бути до нього застосована.

За практики Європейського Суду домашній арешт прирівнюється до позбавлення волі, як і тримання особи під вартою (Манчіні проти Італії).

Враховуючи вище вказані обставини, слідчий суддя переконаний, що на даний момент виключно такий запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді, унеможливить спілкування із потерпілим та свідками.

Слідчим та прокурором не надано жодного документа які б, підтверджували твердження, що перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, підозрюваний буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки чи вчинить інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи те, що слідчим суддею застосовується запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, необхідно негайно доставити ОСОБА_5 до місця проживання, звільнивши з-під варти.

Керуючись ст.ст.176-199, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання про застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Початок строку дії ухвали про застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, рахувати з моменту проголошення цієї ухвали, тобто з 12 жовтня 2024 року.

Встановити строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу і покладання на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків до 10 грудня 2024 року, включно.

У період дії запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- заборонити залишати квартиру АДРЕСА_4 ;

- надавати можливість працівникам органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного з`являтись за місцем його проживання в квартиру АДРЕСА_4 та вимагати від нього пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматись від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях;

- при слідуванні за викликом до правоохоронних органів або суду і поверненні під домашній арешт не відвідувати магазини, кіоски, громадські розважальні заклади;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 правила користування пристроєм, техніку безпеки поводження з ним та наслідки зняття або неправомірного втручання в його роботу з метою ухилення від контролю. Відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених на підозрюваного.

У разі невиконання покладених на підозрюваного вище наведених обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Виконання ухвали покласти на начальника відділу поліції, за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, слідчому та прокурору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Оголошення повного тексту ухвали 14.10.2024 року о 15.00 год.

Слідчий суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда ОСОБА_1