Справа № 362/4662/24
Провадження № 1-кс/362/581/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2024 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ :

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про відвід слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000147 від 15.06.2024 року.

Свою заяву адвокат обгрунтовує тим, що захисником ОСОБА_3 було подано скаргу на Вищу раду правосуддя стосовно судді ОСОБА_5 в іншій судовій цивільній справі. Крім того, адвокат ОСОБА_3 вважає, що в даному кримінальному провадженні №0000147 від 15.06.2024 року суддя ОСОБА_5 неодноразово не надавав можливості йому реалізувати права передбачені КПК України. Крім того, адвокат ОСОБА_3 вважає, що через існування рішення в судовій справі № 991/366/22, фактично суддя ОСОБА_5 є особою, яка незаконно збагачується в період війни.

Суд, дослідивши заяву, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положенням ст.ст. 75-76 КПК України передбачено підстави для відводу судді.

Відповідно до ст. 75 КПК України передбачено обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

1. Слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Частиною 1 статті 76 КПК України передбачено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

У відповідності до стаття 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

В рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Крім того, в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року констатовано, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. 3 огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться». (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).

Адвокат зазначає, що ним подано скаргу на суддю ОСОБА_5 до ВРП. З цих підстав, на переконання адвоката ОСОБА_3 , суддя ОСОБА_5 , не може об`єктивно та неупереджено здійснювати розгляд даного кримінального провадження, оскільки знаючи про майбутній факт можливого притягнення до дисциплінарної відповідальності, у нього виникнуть неприязні відносини до підозрюваного та його захисника.

Разом із тим, згідно ст.15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до п.2.1, 2.3 Бангалорських принципів поведінки судді, при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Суддя по можливості обмежує себе у здійсненні дій, що можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та виносити рішення у справах.

У рішенні від 15 липня 2005 року у справі ж «Межнаріч проти Хорватії» ЄСПЛ звернув увагу на те, що «слід визначити, чи існують, окрім поведінки судді, факти, які можна встановити, які можуть викликати сумніви щодо його неупередженості.

Суд зазначає, що подання дисциплінарної скарги на головуючого судді у справі не є безумовною підставою для його відводу від розгляду даної справи та не свідчить про наявність підтверджених обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Така позиція суду відповідає рішенню Ради суддів України від 08.06.2017 року № 34, яке встановлює, що наявність скарги щодо судді у провадженні ВРП не породжує конфлікту інтересів у діяльності судді щодо розгляду конкретної судової справи.

Отже, заявлення відводу є процесуальним правом особи, а той факт, що підставою такого відводу є скарга на суддю в ВРП, за загальним правилом, не спричиняє конфлікту інтересів.

Згідно з Бангалорськими принципами діяльності судді, затвердженими резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен виконувати свою професійну функцію незалежно, виходячи з власної оцінки фактів та відповідно до свідомого розуміння закону, незважаючи при цьому на будь-які зовнішні впливи, стимули, тиски, загрози чи втручання, прямі або непрямі, хоч би від кого вони йшли і хоч би якими були їх причини.

Посилання адвоката, що суддя ОСОБА_5 неодноразово не надавав можливості йому реалізувати права передбачені КПК України, а саме не повідомив його про розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 теж не знайшли свого підтвердження, оскільки, як вбачається з поданих захисником документів, останнього булопроінформовано, що Ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04.07.2024 року було надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу до Васильківського міськрайонного суду Київської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання про вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, буде вирішуватися після виконання ухвали суду від 04.07.2024 року.

Відтак, вивчивши матеріали справи та мотивацію заяви про відвід, враховуючи те, що фактично дана заява зводиться до необґрунтованих припущень щодо необ`єктивності та упередженості слідчого судді ОСОБА_5 , суд приходить до переконання, що заявлений відвід є необґрунтованим, оскільки у заяві про відвід підстав, визначених статтями 75-76 КПК України, не наведено, викладені заявником доводи не є обґрунтованими та не можуть бути підставою для відводу, інших підстав, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості слідчого судді ОСОБА_5 , не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1