Провадження № 1-кс/643/1183/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні за №0002165 від 21.06.2024, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.125, ч.4 ст.185 КК України, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.4 ст.185 КК України, про що останньому повідомлено підозру 27.09.2024.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з вимогами Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний по мобілізації на службу до Збройних Сил України, у зв`язку з чим, він був зобов`язаний проходити військову службу у лавах Збройних Сил України протягом військової служби, а в разі настання особливого періоду понад установлений строк, знати та сумлінно виконувати службові обов`язки за посадами, які займатиме протягом строкової військової служби, а також особливі обов`язки, визначені статутами Збройних Сил України.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 , 14.06.2024 ОСОБА_4 призначено на посаду номера обслуги 1 штурмового відділення 2 штурмового взводу 12 штурмової роти 4 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , де він проходить військову службу по теперішній час, а відповідно до ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», останній вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за мобілізацією в особливий період.

У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 17 та 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Стаття 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», неправомірна вигода це грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи не грошового характеру, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав.

Відповідно до статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 18 КК України спеціальним суб`єктом злочину є фізична осудна особа, яка вчинила у віці, з якого може наставати кримінальна відповідальність, злочин, суб`єктом якого може бути лише певна особа.

Службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Відповідно до примітки 1 статті 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 368-5, 369 КК України є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Незважаючи на обізнаність з вимогами вищевказаного законодавства та обов`язок їх дотримуватися ОСОБА_4 будучи на посаді номера обслуги 1 штурмового відділення 2 штурмового взводу 12 штурмової роти 4 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», в червні 2024 року вирішив стати на злочинний шлях та вчинити крадіжку, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, всупереч діючому законодавству України, в порушення вимог ст. 19 Конституції України, ст.ст. 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», достовірно знаючи про те, що у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2101-IX, з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який діє до теперішнього часу, та про те, що на усій території України оголошено про загальну мобілізацію осіб чоловічої статі віком від 25 до 60 років, будучи на посаді номера обслуги 1 штурмового відділення 2 штурмового взводу 12 штурмової роти 4 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , цілеспрямовано прибув за місцем мешкання своєї матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

У вечірній час доби, 16.06.2024, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 за місцем мешкання своєї матері ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію раніше виниклого єдиного злочинного прямого умислу, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю матері в кімнаті, шляхом вільного доступу незаконно заволодів грошовими коштами у розмірі 200 гривень, які перебували в гаманці ОСОБА_5 , що знаходився в жіночій сумці в одній із кімнат квартири, планшетом ТМ «Huawei Media Pad T3 7 3G версія», з об`ємом пам`яті ROM 16 GB RAM 2 GB, вартістю 723 гривні, що знаходився в шафі одній із кімнат квартири, золотою обручкою вагою 10 грамів, проба 585 вартістю 19000 гривень, що знаходилась в шкатулці в шафі одній із кімнат квартири.

Після цього, ОСОБА_4 не бажаючи бути застигнутим, швидко покинув місце вчинення злочину разом із викраденим майном та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

Крім того ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію раніше виниклого єдиного умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, 20.06.2024 близько 20 години 00 хвилин, цілеспрямовано прибув за місцем мешкання своєї матері ОСОБА_5 до квартири АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю матері в кімнаті, шляхом вільного доступу незаконно заволодів грошовими коштами у розмірі 1200 гривень, які лежали в спальні на столі, та мобільним телефоном ТМ «Redmi Note 9 Forest Green 3 Gb RAM 64 Gb ROM» вартістю 2166 гривень 33 копійки.

Після цього, ОСОБА_4 не бажаючи бути застигнутим, швидко покинув місце вчинення злочину разом із викраденим майном та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 23289 гривень 33 копійки.

Також, встановлено, що ОСОБА_4 , 20.06.2024 близько 20 години 00 хвилин перебував за місцем мешкання своєї матері ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , де в нього на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин із матір`ю, виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень останній.

Так, ОСОБА_4 , маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень свої матері ОСОБА_5 , діючи умисно, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, та бажаючи діяти таким чином, перебуваючи у ванні кімнаті вказаної вище квартири, схопив свою матір ОСОБА_5 за волосся на голові та ударив ОСОБА_5 обличчям з правого боку об борт ванної, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 , тілесні ушкодження у вигляді травматичного набряку м`яких тканин, синець та поверхневу забійну рану на голові, які відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (п.п. 2.3.2. «б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказам № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 № 6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього певних обов`язків, посилаючись на ті обставини, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.4 ст.185 КК України, з них кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років.

Також, на цей час вбачаються підстави для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, які визначені цією статтею.

Під час досудового розслідування, в тому числі шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, отримано докази того, що з високим ступенем ймовірності підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити дії, які містять ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки він вчинив тяжкий злочин проти власності, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років та побоюючись покарання яке загрожує, у разі визнання його винним може переховуватись від органів досудового розслідування. Крім того, ОСОБА_4 не одружений та офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків та стримуючих факторів.

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній офіційно не працевлаштований, єдиним джерелом доходу останнього є протиправна діяльність пов`язана із вчиненням корисливих злочинів.

З урахуванням вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 вказаних кримінальних правопорушень - злочинів, наведених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що останній може здійснити зазначені вище дії, свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

При розгляді клопотання прокурор підтримав викладені в ньому обставини і наполягав на задоволенні клопотання, вказавши, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не дозволять уникнути ризиків, визначених у статті 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні вину визнав, вказав, що підозра обґрунтована, проти задоволення клопотання не заперечував.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання, вислухавши пояснення учасників провадження приходить до наступного.

Так, суд вважає, що підозра ОСОБА_4 на теперішній час є обґрунтованою та підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_5 про обставини вчинення відносно неї кримінальних правопорушень; висновком судово-медичної експертизи № 09/456-С/2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 про обставини вчинення кримінальних правопорушень; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 про обставини вчинення кримінальних правопорушень; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 про обставини вчинення кримінальних правопорушень; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 про обставини вчинення кримінальних правопорушень; протоколом огляду предмету, а саме диску з аудіо-записом зі служби «102»; протоколом огляду місця події від 25.07.2024, під час якого вилучено мобільний телефон належний потерпілій ОСОБА_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 про обставини вчинення кримінальних правопорушень; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 про обставини вчинення кримінальних правопорушень; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 про обставини вчинення кримінальних правопорушень; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_12 ; висновком судово-товарознавчої експертизи № 6227 від 09.08.2024; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладеним на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інші кримінальні правопорушення тощо.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки слідчим доведено наявність визначених ст. 177 КПК України ризиків, а з урахуванням відомостей про особу підозрюваного, зокрема відсутність офіційного місця роботи, а відтак обрання іншого, запобіжного заходу стосовно підозрюваного не дозволить забезпечити його належну процесуальну поведінку, уникнути визначених ст. 177 КПК України, ризиків.

Керуючись ст.ст. 177, 181, 184, 193-194, 196, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду в період часу з 22.00 год до 06.00 год наступної доби та покласти на нього такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду із встановленою періодичністю;

- не відлучатися з м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- докласти зусиль до офіційного працевлаштування.

Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити підозрюваному, що, відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвала діє протягом 2-х місяців з моменту її постановлення, але не більше строку досудового розслідування і може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1