Справа № 451/1507/24
Провадження № 1-кп/451/137/24
ВИРОК

іменем України

18 листопада 2024 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

Справа № 451/1507/24

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів матеріали кримінального провадження за № 0000057 від 30.08.2024 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрів Радехівського району Львівської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, інваліда 2 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, під вартою по даній справі не перебував,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

де сторонами виступають з боку:

обвинувачення - прокурор ОСОБА_4

захисту - обвинувачений ОСОБА_3 .

учасники провадження - потерпілий ОСОБА_5

за участю прокурора, обвинуваченого

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 , достовірно знаючи про те, що в Україні введено та діє правовий режим воєнного стану, який введений 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 ( із подальшими змінами) та діє по даний час - 10.08.2024, близько 06 год. 00 хв. маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи протиправно, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, перебуваючи на території складських приміщень, що розташовані по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно, вчинив крадіжку електродвигуна для пральної машинки марки «WELING HXGP2I», вартістю 990 гривень, автомобільного радіатора «Mahle АЕ 121000» для автомобіля марки «MAN TGX 18.440», вартістю 2304,81 гривень, автомобільного радіатора «К8010002» для автомобіля «RENAULT PREMIUM 450 DXI», вартістю 2097,33 гривень, автомобільного радіатора «218251 - 218549» для автомобіля «RENAULT PREMIUM 450 DXI», вартістю 1916,41 гривень та радіатора охолодження двигуна автомобіля марки «MAN TGX 18.440», вартістю 3666, 22 гривень, які належали потерпілому ОСОБА_5 ..

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 10 975,22 грн.

Матеріальна шкода відшкодована, цивільний позов потерпілим не заявлений.

Такими діями, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України визнав повністю, не заперечив фактичних обставин кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті. Додатково зазначив, що 10.08.2024, близько 06 год. 00 хв. перебуваючи на території складських приміщень, що розташовані по АДРЕСА_2 , таємно викрав електродвигун для пральної машинки марки «WELING HXGP2I», автомобільний радіатор «Mahle АЕ 121000» для автомобіля марки «MAN TGX 18.440», автомобільний радіатор «К8010002» для автомобіля «RENAULT PREMIUM 450 DXI», автомобільний радіатор « НОМЕР_1 » для автомобіля «RENAULT PREMIUM 450 DXI», радіатор охолодження двигуна автомобіля марки «MAN TGX 18.440», викрадене повернув. Викрадаючи дані речі чітко усвідомлював те, що вчиняє крадіжку і знав, що в Україні війна і введений воєнний стан. Розкаюється у вчиненому, просив суворо не карати.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, шкода відшкодована, претензій до обвинуваченого не має, просить останнього суворо не карати.

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Його дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 4 ст.185 КК України, оскільки такий вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжки), в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України є тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_3 є інвалідом 2 групи, раніше не судимий, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування спричинених збитків.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді провідного інспектора Червоноградського РС філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області на ОСОБА_3 від 13.11.2024, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим є середнім; ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого оцінюється як середній. На думку органу пробації, виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити середню небезпеку для суспільства. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, вважають за доцільне покласти на нього обов`язки згідно ст. 76 КК України.

За положенням ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Суд також враховує вік обвинуваченого, який є інвалідом 2 групи, його сімейне та матеріальне становище.

Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини, за яких вчинене діяння, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , характер умисних дій обвинуваченого, ступінь тяжкості злочину, його поведінку після вчинення злочину, заяву потерпілого, який не має претензій до останнього, обставини, які пом`якшують покарання, суд дійшов висновку, що покарання обвинуваченому повинно бути пов`язано з позбавленням волі в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України.

Разом з цим, враховуючи фактичні обставини справи, беручи до уваги наведені обставини в сукупності, досудову доповідь пробації, ставлення обвинуваченого до вчиненого, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше не судимий, його щире каяття, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, суд вважає, що його виправлення можливе без відбування покарання і вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язки. Крім того, судом ураховано позицію прокурора, висловлену в судових дебатах, щодо можливого призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України та заяву потерпілого, який немає претензій до обвинуваченого та просить його суворо не карати.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до статті 100 КПК України, про що зазначити в резолютивній частині цього вироку.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Заходи забезпечення кримінального провадження слід вирішити відповідно до статті 174 КПК України, про що зазначити в резолютивній частині цього вироку.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

ухвалив :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчих експертиз (висновок експерта № СЕ-19/114- 24/20964-ТВ від 18.09.2024 - 1514,56 грн.; № СЕ-19/114-24/20965-ТВ від 23.10.2024- 4775,40 грн.;) - 6289,96 грн.

Речові докази - 1) електродвигун для пральної машинки марки «WELING HXGP2I», автомобільний радіатор «Mahle АЕ 121000» для автомобіля марки «MAN TGX 18.440», автомобільний радіатор «К8010002» для автомобіля «RENAULT PREMIUM 450 DXI», автомобільний радіатор « НОМЕР_1 » для автомобіля «RENAULT PREMIUM 450 DXI», радіатор охолодження двигуна автомобіля марки «MAN TGX 18.440», які згідно постанови про визнання предмета речовим доказом від 30.08.2024 визнані речовим доказом повернути потерпілому ОСОБА_5 ; 2) ДВД диск із відеозаписом, який згідно постанови про визнання предмета речовим доказом від 01.09.2024 визнаний речовим доказом зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0000057 від 30.08.2024.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Радехівського районного суду Львівської області від 03.09.2024 після набрання вироком законної сили - скасувати.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Радехівський районний суд Львівської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддяОСОБА_6