Справа № 496/6994/24
Провадження № 1-кп/496/638/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Біляївка матеріали кримінального провадження № 0000720 від 18.10.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кагарлик Біляївського району Одеської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на поверхні землі у лісосмузі, розташованій поблизу с. Кагарлик, Одеського району, Одеської області, помітив ручну осколкову гранату типу «Ф-1», яка складається з корпусу ручної осколкової гранати Ф-1 з маркуванням на донній частині «91» та запалу типу УЗРГМ на якому мається маркування «23-66 УЗРГМ 583», «77-66», яку останній вирішив незаконно придбати шляхом привласнення.

З цією метою, ОСОБА_4 , у вищевказаних приблизному часі та місці, діючи умисно та протиправно, без передбаченого законом дозволу, всупереч вимог постанови Кабінету Міністрів України N 576 від 12.10.1992 року «Про затвердження Положення про дозвільну систему», та наказу Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 «Про затвердження інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», підняв з поверхні землі вищевказану знайдену ним ручну осколкову гранату типу «Ф-1» та переніс її до території домоволодіння АДРЕСА_1 , де і почав її зберігати без передбаченого законом дозволу.

Так, 07.09.2024, в період часу з 10 години 47 хвилин по 11 годину 33 хвилини, під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , а саме на території домоволодіння АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено корпус ручної осколкової гранати Ф-1 з маркуванням на донній частині «91», який є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини в металевому корпусі та належить до бойових припасів, та запал типу УЗРГМ на якому маються маркування «23-66 УЗРГМ 583», «77-66», який є засобом підриву та належить до бойових припасів.

Вищевказані корпус ручної осколкової гранати типу «Ф-1» та запал УЗРГМ з`єднуються між собою і в сукупності утворюють ручну осколкову гранату Ф-1 , яка належить до бойових припасів осколкової дії та придатна до вибуху.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні ОСОБА_4 визнав себе винним та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування. При цьому зазначив, що в липні 2024 року ходив виносити сміття та в лісосмузі біля с. Кагарлик на землі серед мотлоху помітив об`єкт, схожий на гранату, яку з цікавості вирішив привласнити. Знайдену гранату він переніс за місцем мешкання, там її зберігав, поки її не було вилучено під час обшуку. Розумів, що здійснює протиправне діяння. У вчиненому розкаявся, просив його суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена у повному обсязі і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: придбання, носіння, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого-визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину, на обліку у лікарів нарколога та психолога не перебуває, враховує його позитивну характеристику за місцем мешкання, відповідно до якої скарг і заяв від жителів села до сільської ради не надходило, те, що він не має судимості, суд також приймає до уваги пом`якшуючі обставини, зазначені вище.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що відносно обвинуваченої ОСОБА_4 слід обрати покарання за ч.1 ст. 263 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Визначаючи справедливе покарання засудженій особі, суд виходить із положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950), ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, у рішенні Європейського суду по справі від 03.10.2002 року «Бемер проти Німеччини» (Bohmer v. Germany), заява № 37568/97, зазначено: «…Суд насамперед відзначає, що виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому,навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання. Роблячи такий прогноз, кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати у зв`язку з відстрочкою...».

З урахуванням наведеного суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з мінімальним випробувальним строком, якщо він у період іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

В ході досудового розслідування по справі проведено судову експертизу № СЕ-19/116-24/18993-ВТХ від 01.10.2024 року вартістю 1591 грн. 80 коп. Витрати, пов`язані з проведенням експертного дослідження, на підставі ст. 118 КПК України, включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України.

Відносно обвинуваченої ОСОБА_4 на досудовому розслідуванні запобіжний захід не обирався, підстави для його застосування відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох років) позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробувальним строком один рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Речові докази по справі: залишки гранати Ф-1, які поміщено до сейф пакету № 2965451, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ОРУП №2 ГУНП в Одеській області- знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта та проведення судової експертизи на загальну суму в розмірі 1591 грн. 80 коп.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України .

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку з врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1