Дата документу 02.10.2024 Справа № 333/7182/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
Єдиний унікальний №333/7182/24 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/620/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 02 жовтня 2024 року в м.Запоріжжя в апеляційному порядку у закритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який не працює, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст.332, ч.2 ст.369-2 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 в режимі відеоконференції (EASYCON);

підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»;

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 .

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 22 серпня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого відділу поліції №4 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене процесуальним прокурором, та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 18 жовтня 2024 року включно, з визначенням застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240,00 грн (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень 00 копійок).

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих злочинів, їх конкретні обставини, характер та суспільну небезпечність, особу підозрюваного, наявність вагомих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку, що заявлений слідчим запобіжний захід зможе запобігти встановленим слідчим суддею ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно задовольнити.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 просить визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними та поновити такий строк, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний із обмеженням його волі, а у випадку залишення в силі ухвали слідчого судді просить зменшити визначений судом розмір застави.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що жодний із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, щодо ОСОБА_6 не існує.

Вказує, що в протоколі допиту свідка мова йде про виготовлення документів для зняття його з військового обліку, однак інформації про перетинання через державний кордон в поясненнях свідка немає (окрім його бажання перетнути кордон України).

Зазначає, що дії ОСОБА_6 кваліфікуються як незакінчений замах на злочин, а в додатках, які надані до клопотання, відсутні докази виготовлення документів, які б надавали право на незаконне переправлення осіб через державний кордон України та докази переправлення осіб через державний кордон (що в подальшому може вплинути на кваліфікацію злочину та обрання виду покарання).

Посилається на те, що ОСОБА_6 38 років, він має певні проблеми зі здоров`ям, за місцем прописки та фактичного місця проживання характеризується як поважливий, ввічливий, не сварливий мешканець будинку та сусід, на його утриманні перебувають малолітня дитина та дружина, яка наразі перебуває в декретній відпустці, також в його допомозі потребує і мати.

Крім того, захисник вказує, що підозрюваний наразі офіційного місця роботи не має, проте має тимчасові підробітки, які забезпечують родину, має гарну репутацію, закінчив у 2004 році школу з добрими оцінками, має дипломи бакалавра та магістра, майновий стан задовільний, винаймає квартиру, у власності майна не має, раніше не судимий, інших підозр у вчиненні кримінального правопорушення не було пред`явлено.

Звертає увагу, що підозрюваний в судовому засіданні повідомив про те, що він періодично проживає за місцем реєстрації та за місцем розташування орендованої квартири. Будинок, який розташований за місцем реєстрації підозрюваного, належить його матері, яка не заперечує проти знаходження підозрюваного під домашнім арештом у належному їй будинку, та не було б жодних перешкод для постійної перевірки працівниками поліції дотримання підозрюваним запобіжного заходу.

Посилається на те, що під час обшуку у автомобілі, яким керував ОСОБА_6 , було знайдено три тисячі доларів, що в 2 рази менше тієї суми, яку судом було встановлено в якості застави.

Звертає увагу, що у родини підозрюваного немає можливості внести заставу в розмірі 242 000 грн. Розмір застави, який сім`я зможе внести за ОСОБА_6 , складає 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Захисник вказує, що обрання запобіжного заходу тримання під вартою є недоцільним, так як родина ОСОБА_6 залишилася без головного годувальника та помічника.

Окрім того, в оскаржуваній ухвалі зазначено, що строк тримання під вартою ОСОБА_6 постановлено обчислювати з 20 серпня 2024 року з 22:42 год., разом з цим, фактично останній, був затриманий о 19:15 год.

Згідно з ухвалою слідчого судді, 22 серпня 2024 року слідчий відділу поліції №4 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_9 звернулася до суду із даним клопотанням, яке обґрунтоване таким.

Згідно з чинним законодавством України, в умовах воєнного стану через повномасштабну війну з рф встановлено ряд обмежень щодо перетину державного кордону громадянами України чоловічої статі віком від 18 до 60 років. Порядок перетину державного кордону України даною категорією осіб визначають Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та «Правила перетинання державного кордону громадянами України», затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57.

Згідно з абз.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).

Згідно з абз.1 п.2? «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану перетинати державний кордон мають право: особи з інвалідністю за наявності посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або пенсійного посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю , Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідки для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики.

При невставлених досудовим розслідуванням обставинах, часі та місці ОСОБА_6 за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, будучи обізнаним про наявність вищевказаних обмежень, керуючись прагненням до наживи, перебуваючи у невстановленому місці, при невстановлених обставинах, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, вирішив зайнятися злочинною діяльністю, спрямованою на організацію незаконного переправлення осіб чоловічої статі у віці від 18 до 60 років через державний кордон України, шляхом виготовлення офіційних документів, які містять завідомо неправдиві відомості та надають право громадянам України безперешкодно перетинати державний кордон України, з метою незаконного збагачення.

Суть злочинної діяльності полягала в такому:

- підшукування осіб з числа громадян України чоловічої статі призовного віку, які виявили бажання незаконно перетнути державний кордон України;

- виготовлення документів, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей про проходження військово-медичної комісії, за результатом якої визначається непридатність до проходження військової служби та виключення з військового обліку вказаних громадян України призовного віку;

- організація передання вказаних документів, що містять завідомо неправдиві відомості, громадянам України призовного віку, які планували незаконно перетнути державний кордон України, шляхом їх передання з рук в руки;

- отримання від зазначених осіб грошових коштів за виготовлення документів, які містять завідомо неправдиві відомості для безперешкодного перетину державного кордону України.

Злочинні дії невстановлених досудовим розслідуванням осіб полягали у виготовленні документів, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей про проходження військово-лікарської комісії, встановленого комісією діагнозу та рішення щодо непридатності до проходження військової служби та виключенням з військового обліку вказаних громадян України призовного віку, прискорення строків виготовлення документів, подальшої передачі зазначених документів ОСОБА_6 , та отримання грошових коштів за виготовлення вказаних документів, що містять завідомо неправдиві відомості.

Так, на початку серпня 2024 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, однак не пізніше 05 серпня 2024 року ОСОБА_6 , здійснюючи свою злочинну діяльність, діючи з корисних мотивів, через свого знайомого ОСОБА_10 підшукав особу з числа громадян України призовного віку, а саме ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виявив бажання здійснити незаконний перетин державного кордону України.

06 серпня 2024 року приблизно о 17.00 год. ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, діючи згідно з розробленим злочинним планом, з корисливих мотивів, при особистій зустрічі з ОСОБА_11 біля ТЦ «Варус» за адресою м.Запоріжжя, вул.Північнокільцева, повідомив ОСОБА_11 умови отримання документів, які нададуть право йому безперешкодно перетинати державний кордон України, та вартість такої послуги, яка становила 6500 доларів США, на що ОСОБА_12 погодився.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, направленого на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом сприяння порадами, вказівками, наданням засобів, усуненням перешкод, діючи з корисливих мотивів, за попередньої змовою групою осіб, 18 серпня 2024 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, за адресою: АДРЕСА_3 , біля зупинки громадського транспорту, відбулася особиста зустріч ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , під час вказаної зустрічі ОСОБА_6 порадив ОСОБА_12 оформити документи щодо зняття з військового обліку, при цьому пояснив, що ОСОБА_12 необхідно надати грошові кошти в сумі 3000 доларів США як передоплату за виготовлення таких документів, які нададуть право перетину державного кордону, ще 2000 доларів США після фактичного отримання документів. Зменшення вартості пояснив тим, що ОСОБА_12 віком до 20 років.

В подальшому ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, діючи згідно з розробленим злочинним планом, 20 серпня 2024 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , біля автомобіля VOLKSWAGEN, моделі TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_1 , отримав від ОСОБА_11 необхідні особисті документи для їх подальшого використання під час виготовлення обіцяних документів, що надають право громадянам України безперешкодно перетинати державний кордон України дані, а саме: копія паспорта громадянина України копія витягу з додатку «Резерв+», копія картки платника податків, копія довідки про прийняття на облік до призовної дільниці та копія довідки з медичного закладу «Прозріння» на ім`я ОСОБА_11 , та грошові кошти у розмірі 3000 доларів США, після чого повинен був у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб та час передати вищезазначені особисті данні та частину грошових коштів невстановленим досудовим розслідуванням службовим особам з метою виготовлення довідки військово-лікарської комісії про непридатність до проходження військової служби, виключення з військового обліку, які надають право безперешкодного перетину державного кордону України, однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, тому що був затриманий працівниками поліції одразу після одержання грошових коштів. Таким чином, встановлена наявність достатніх доказів для повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.332 КК України, а саме: незакінчений замах на сприяння переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів, усуненням перешкод, вчинене з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці але не пізніше серпня 2024 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 прийняв рішення про вчинення кримінального правопорушення (злочину), пов`язаного з одержанням неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави. Разом з тим, не маючи прямого контакту з такими особами, для виконання злочинного умислу вступив у злочинну змову з невстановленими досудовим розслідуванням особами, які мали відповідні знайомства серед членів військово-лікарських комісій м. Запоріжжя.

Так, відповідно до розробленого плану ОСОБА_6 повинен був підшукувати осіб, з числа громадян України призовного віку, які бажали бути зняті з військового обліку, та безпосередньо отримувати від них неправомірну вигоду, яку передавати невстановленим особам для передачі членам ВЛК, за прийняття рішення щодо визнання осіб непридатними до військової служби та подальшого зняття з військового обліку.

Невстановлені досудовим розслідуванням особи повинні були передавати неправомірну вигоду особам з числа ВЛК, та отримувати від таких осіб документи щодо проходження ВЛК, з прийнятим рішенням про непридатність до військової служби.

Так, ОСОБА_6 , у невстановлені в ході досудового розслідування час та місці, з метою реалізації свого злочинного умислу, вступив у змову з невстановленими досудовим розслідуванням службовими особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме: службовими особами однієї з військово-лікарських комісій м. Запоріжжя, котрі за неправомірну вигоду, мали б реальну змогу виготовити документи, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей про проходження комісії, діагноз, наявність у громадянина підстав для визнання непридатним до військової служби та зняття з військового обліку, які б могли бути підставою для безперешкодного перетину Державного кордону України.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди за вплив на службових осіб, уповноважених на виконання функцій держави, ОСОБА_6 , розуміючи законодавчу процедуру проходження ВЛК, порядок визначення особи непридатним до військової служби, підшукав особу з числа громадян України призовного віку, а саме ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виявив бажання здійснити незаконний перетин державного кордону України.

В подальшому, 06 серпня 2024 року приблизно о 17.00 год. ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, діючи згідно з розробленим злочинним планом, з корисливих мотивів, при особистій зустрічі з ОСОБА_11 біля ТЦ «Варус» за адресою: м. Запоріжжя, вул.Північнокільцева, повідомив ОСОБА_11 умови отримання документів, які нададуть право йому безперешкодно перетинати державний кордон України, та вартість такої послуги, яка становила 6 500 доларів США, на що ОСОБА_12 погодився.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, направленого на отримання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме на членів військово-лікарської комісії, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, 18 серпня 2024 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, за адресою: АДРЕСА_3 , біля зупинки громадського транспорту, при особистій зустрічі ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , ОСОБА_6 порадив ОСОБА_12 оформити документи щодо зняття з військового обліку, при цьому пояснив, що ОСОБА_12 необхідно надати грошові кошти в сумі 3000 доларів США як передоплату за виготовлення таких документів, які нададуть право перетину державного кордону, ще 2000 доларів США після фактичного отримання документів. Зменшення вартості пояснив тим, що ОСОБА_12 віком до 20 років.

В подальшому ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, діючи згідно з розробленим злочинним планом, 20 серпня 2024 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , біля автомобіля VOLKSWAGEN, моделі TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_1 , отримав від ОСОБА_11 необхідні особисті документи для їх подальшого використання під час виготовлення обіцяних документів, що надають право громадянам України безперешкодно перетинати державний кордон України дані, а саме: копія паспорта громадянина України копія витягу з додатку «Резерв+», копія картки платника податків, копія довідки про прийняття на облік до призовної дільниці та копія довідки з медичного закладу «Прозріння» на ім`я ОСОБА_11 , та грошові кошти у розмірі 3000 доларів США у якості неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою уповноваженою на виконання функцій держави, а саме на осіб з числа членів військово-лікарської комісії, щодо визнання непридатним ОСОБА_11 до військової служби та зняття з військового обліку.

Таким чином, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, отримав від ОСОБА_11 неправомірну вигоду в сумі 3000 доларів США за прийняття рішення членами однієї з ВЛК м.Запоріжжя про визнання непридатним до військової служби ОСОБА_11 .

Таким чином, встановлено достатньо доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.369-2 КК України, а саме у одержанні неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, скоєне за попередньою змовою групою осіб.

21 серпня 2024 року, ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.3 ст.332, ч.2 ст.369-2 КК України.

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Колегією суддів встановлено таке.

Як убачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст.332, ч.2 ст.369-2 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання доказами, вказаними як в самому клопотанні, так і в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, а саме: показаннями свідка ОСОБА_11 від 07 серпня 2024 року; відомостями з протоколу пред`явлення особи для впізнання за участю свідка, в ході проведення якого ОСОБА_11 вказав на ОСОБА_6 ; відомостями з протоколу огляду мобільного телефону свідка ОСОБА_11 , в якому в листуванні було обговорено деталі проведення місця зустрічі та обговорення суми сплати за послугу; відомостями з протоколу обшуку транспортного засобу Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 від 20 серпня 2024 року та вилученими під час обшуку транспортного засобу речовими доказами; показаннями потерпілого ОСОБА_11 від 21 серпня 2024 року, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Окрім того, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

У рішенні Європейського Суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року вказано на те, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 міг вчинити вищевказані кримінальні правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою.

Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що додані до клопотання докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.

Таким чином, доводи сторони захисту про те, що обґрунтованість підозри не доведена достатніми доказами, є безпідставними з огляду на викладене вище.

В клопотанні слідчого зазначено, що існують ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризики того, що ОСОБА_6 може: переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

На обґрунтування наявності ризиків, про які ідеться в клопотанні, слідчий окрім іншого послався на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.369-2 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на трок від двох до п`яти років, який відповідно до ст.45 КК України віднесений до категорії корупційних правопорушень, а також ч.3 ст.15, ч.3 ст.332 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 , з метою ухилення від покарання, буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Перебуваючи на волі, підозрюваний може шляхом погроз або іншими засобами здійснювати вплив та залякування потерпілого ОСОБА_11 з метою зміни показань; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки з урахуванням відомостей про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який має нестійкі соціальні зв`язки, офіційного місця працевлаштування не має, що дає можливість припускати, що заробітком грошових коштів для існування є вчинення кримінальних правопорушень. Вищевказані обставини дають підстави вважати, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, та до підозрюваного ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Проте, на думку колегії, вказані ризики не є високими, з огляду на відомості про особу підозрюваного, який раніше не судимий, в матеріалах провадження відсутні дані про те, що підозрюваний раніше переховувався від органу досудового розслідування та суду чи мав намір переховуватися, заважав досудовому розслідуванню будь-яким чином.

В матеріалах провадження відсутні відомості, які б негативно характеризували підозрюваного. Разом з цим, згідно з зазначеними матеріалами, підозрюваний ОСОБА_6 має місце реєстрації та постійне місце проживання, де позитивно характеризується, має певні захворювання, одружений, на його утриманні перебуває малолітня дитина.

На адресу апеляційного суду надійшло повідомлення ОСОБА_13 (матері підозрюваного) про те, що вона, у разі обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту до ОСОБА_6 , не заперечує щодо перебування останнього за адресою його реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 .

Згідно з вимогами кримінального процесуального законодавства, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий та прокурор доведуть, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі («Kharchenko v. Ukraine»), при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Європейський Суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у своїй прецедентній практиці неодноразово зазначав, що хоча суворість покарання є визначальним елементом під час оцінки ризику переховування від правосуддя, потребу подальшого позбавлення когось волі неможна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину («Mamedova v.Russia» та ін.).

Під час вирішення питання про утримання під вартою не повинна діяти презумпція, згідно з якою кожна особа, яку обвинувачено у вчиненні тяжкого злочину, може вдатися до втечі («Yagciand Sargin v. Turkey» та «Mansur v Turkey» та ін.).

Також, Європейській Суд з прав людини у своїй прецедентній практиці неодноразово вказував на те, що обрання судом запобіжного заходу у виді тримання під вартою і продовження строку тримання під вартою не можна застосовувати, передбачаючи ухвалення вироку про позбавлення волі.

Суди, кожного разу, вирішуючи питання про ув`язнення особи, повинні розглядати наявність потреби у цьому. З цією метою суди повинні зважити на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

Переконавшись у наявності такої потреби, суд, у відповідному рішенні повинен навести відповідні й достатні мотиви, які б виправдовували ув`язнення. Для цього суд повинен не лише вказати на підстави (ризики), на яких наполягає сторона обвинувачення, а й навести конкретні обставини, що переконують у можливості реалізації підозрюваним цих ризиків.

Таких обставин в оскаржуваній ухвалі слідчого судді не наведено.

Колегія суддів вважає, що на обґрунтування неможливості застосування до підозрюваного менш суворих запобіжних заходів ніж тримання під вартою ані в клопотанні слідчого, ані в оскаржуваній ухвалі слідчого судді не наведено вагомих аргументів.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням фактичних обставин провадження, відомостей про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрацію, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується, до нього можливо застосувати менш суворий запобіжний захід ніж тримання під вартою, а саме запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Протилежне прокурором не доведено, на що слідчий суддя уваги не звернув.

Оскільки слідчий суддя не в повній мірі врахував обставини, які мають суттєве значення при вирішенні питання щодо запобіжного заходу, оскаржувана ухвала не може бути визнана законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим - підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, із забороною останньому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у певний період доби з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня, на строк до 18 жовтня 2024 року включно, з покладенням на нього обов`язків, передбачені п.п.1, 2, 3, 4, 8 ч.5 ст.194 КПК України, що не суперечить вимогам п.2 ч.3 ст.407 КПК України.

На думку колегії суддів, зазначений запобіжний захід буде достатньою гарантією для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у цьому кримінальному провадженні та запобігання встановленим ризикам.

Отже, подана апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як встановлено при апеляційному розгляді, досудове розслідування вже закінчено та обвинувальний акт у провадженні щодо ОСОБА_6 направлений до суду, підготовче судове засідання ще не проведено.

Тому, у подальшому питання щодо запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 має вирішуватися судом в порядку, визначеному ст.ст.315, 331 КПК України.

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 22 серпня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчої відділу поліції №4 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене процесуальним прокурором, та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 18 жовтня 2024 року включно, з визначенням застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240,00 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень 00 копійок), скасувати.

Вищевказане клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши останньому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у певний період доби з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня, на строк до 18 жовтня 2024 року включно, поклавши на підозрюваного обов`язки, передбачені п.п.1, 2, 3, 4, 8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати за викликом до слідчого, прокурора та/або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання, або роботи; утримуватися від спілкування із свідками і потерпілим у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у разі їх наявності).

З-під варти ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4