СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 1-кс/759/7081/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року м. Київ

слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000441 від 24.04.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, з середньою освітою, громадянина України, перебуваючого у розпорядженні командира військової частини в/чНОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз 16.05.2024 Франківським районним судом м. Львова за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, на підставі ст.75 КК України звільненому від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15.10.2024 до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000441 від 24.04.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.12.2022 ОСОБА_4 відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» призваний на військову службу під час мобілізації до лав ІНФОРМАЦІЯ_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та зарахований до складу військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 10.02.2023 №41 солдата призваного по мобілізації ОСОБА_4 відповідно до розпорядження з мобілізаційного розгортання командування ДШВ ЗСУ від 24.02.2022 №М/177/1/2/675 згідно із указом Президента України «Про загальну мобілізації» від 24.02.2024 призначено на посаду стрільця-санітара 4 десантно-штурмового відділення 3 десантно-штурмового взводу 2 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону, ВОС НОМЕР_3.

В подальшому 22.09.2023 наказом №268 командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 22.09.2023 відповідно до підпункту 10 та 15 пунктів 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України солдата призваного по мобілізації ОСОБА_4 стрільця помічника гранатометника 3 десантно-штурмового відділення 1 десантно-штурмового взводу 2 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону увільнено від займаної посади та переведено у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 .

Солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби ІНФОРМАЦІЯ_4, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту ІНФОРМАЦІЯ_4 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, не допускати негідних вчинків, у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Однак, солдат ОСОБА_4 , в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Так, військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 , солдат

ОСОБА_4 у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16,127, 128 Статуту внутрішньої служби ІНФОРМАЦІЯ_4 та ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту ІНФОРМАЦІЯ_4, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, в умовах воєнного стану, 05.03.2024 приблизно о 08 год. 00хв. самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_2 за адресою АДРЕСА_3 .

В подальшому військовослужбовець ОСОБА_4 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби до моменту його затримання 14.10.2024 на території Святошинського району міста Києва працівниками Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, чим було закінчено вказане кримінальне правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб без визначення розміру застави, враховуючи характер вчиненого злочину, його тяжкість, ступінь суспільної небезпеки.

Підозрюваний та адвокат у судовому засіданні проти клопотання заперечували, оскільки підозрюваний бажає самостійно повернутись до військової частини.

Вивчивши матеріали кримінального провадження №0000441, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2024, вислухавши думку прокурора, підозрюваного та адвоката, суд прийшов до наступного висновку.

14.10.2024 ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України, та повідомлено про підозру за ч.5 ст. 407 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: актом службового розслідування; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Обираючи до ОСОБА_4 запобіжний захід, слідчий суддя враховує наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ним криміналього правопорушення, що підтверджується наданими до клопотання доказами, вважаючи їх належними і допустимими, враховує наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, з високим ступенем ймовірності, а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення або спотворення будь-якої із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинення іншого кримінального правопорушення, можливість впливу на свідків у кримінальному провадженні, що може бути перешкодою встановленню істини у справі.

Згідно ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Відповідно до вказаної рекомендації важливим критерієм, що має враховуватись при визначенні виду запобіжного заходу, є санкція за вчинений злочин. Чим суворіша санкція передбачена за злочин, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо підозрюваного.

Тому, окрім вищенаведеного, враховуючи дані щодо особи підозрюваного на підставі п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вбачає підстави для застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід щодо ОСОБА_4 буде недостатнім для запобігання ризикам, які наведені слідчим і прокурором.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, розмір якої, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, має бути визначений в розмірі, від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Так, згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Зокрема, зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно врахувати практику Європейського суду з прав людини з аналогічних питань, а саме рішення у справі «Мангурас проти Іспанії» від 28.09.2010 №12050/04, у якому Європейським судом підкреслено важливість оцінки, при визначенні розміру застави, шкоди, завданої злочином, рівня відповідальності підозрюваного та тяжкості злочину. При цьому Європейським судом з прав людини визнано правильним підхід національного суду Іспанії щодо необхідності врахування вказаних чинників за наявності сумнівів у тому, що застава, сума якої визначатиметься виключно пропорційно до майнового стану підозрюваного, зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передусім щодо участі у судовому розгляді справи. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії», сума застави за звільнення з-під варти заявника не була надмірною. У рішенні, у справі «Мангурас проти Іспанії», Європейський суд з прав людини постановив, що не було порушено ч. 3 ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи. Органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більш того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується. Суд вважає, що забезпечення більш високого стандарту охорони прав людини вимагає більш суворості в оцінці порушень фундаментальних цінностей демократичного суспільства. Відтак, професійне середовище, теж має братися до уваги при визначенні суми застави з метою забезпечення її ефективності як засобу попередження ухилення від юридичної відповідальності.

Враховуючи характер кримінального провадження, розслідуваного відносно ОСОБА_4 , немає підстав вважати, що застава, сума якої визначатиметься виключно до ступеню тяжкості злочину, зможе забезпечити реалізацію мети обрання запобіжного заходу та керуючись ч. 5 ст. 182 КПК України, яка передбачає, що «у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, а тому відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. 29 Конституції України, ст. ст. 2, 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, ч. 6 ст. 193, 194, 575 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000441 від 24.04.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Обрати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, з середньою освітою, громадянина України, перебуваючого у розпорядженні командира військової частини в/чНОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз 16.05.2024 Франківським районним судом м. Львова за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, на підставі ст.75 КК України звільненому від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк запобіжного заходу рахувати протягом 60 діб з 15.10.2024 по 13.12.2024 включно.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_4 , підлягає направленню на гауптвахту ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_4.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Святошинського

районного суду м. Києва ОСОБА_1

Копію ухвали вручено 15.10.2024 о ______ год. ______ хв.

Одночасно роз`яснено порядок її оскарження.

Підозрюваний (ПІБ)________________________ підпис__________________