Справа № 461/7274/24
Провадження № 1-кс/461/5432/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2024 року. м. Львів.

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у межах кримінального провадження № 0000849 від 25.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, в якій просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді у межах кримінального провадження № 0000849 від 25.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, на автомобіль марки «MAН» реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом марки «SCHMITZ», реєстраційний номер НОМЕР_2 . В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що всі необхідні слідчі дії за участю автомобіля з напівпричепом проведені. Також зазначає, що транспортний засіб зберігається в неналежних умовах для зберігання речових доказів, а саме з моменту його вилучення до теперішнього часу знаходиться на відкритій автостоянці, що призводить до його псування, руйнування та нищення. Відтак, просить клопотання задовольнити.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи телефонограмою. Подав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Слідчий в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали клопотання та клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26.08.2024 року клопотання клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України, Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 - задоволено.

Накладено арешт, шляхом встановлення заборони користування, розпоряджання та проведення обліково-реєстраційних операцій із сідловим тягачем марки «MAN TGX 18/440», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить: ОСОБА_3 , зареєстр., АДРЕСА_1 , та напівпричеп марки «SCHMITZ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на праві власності належить: ОСОБА_3 , зареєстр., АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт на вказане майно, накладений ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 26.8.2024 року з метою збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном і ніхто не може бути протизаконно обмежений в реалізації свого законного права власності.

Згідно із ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Правовою підставою для накладення арешту на зазначене майно було збереження речових доказів.

Водночас, заявником до поданого клопотання не долучено жодного доказу, який б підтверджував проведення всіх необхідних слідчих дій та можливість подальшого використання майна без його пошкодження. Крім того, клопотання не містить належних доказів того, що на даний момент відпали обставини, які стали підставою для накладення арешту на майно. Таким чином, заявник довів слідчому судді, що в подальшому застосуванні арешту майна в частині заборони користування автомобілем з напівпричепом відпала потреба.

Враховуючи те, що вказаний арешт накладався з метою збереження речових доказів, а також те, що досудове розслідування ще триває, існує необхідність у проведенні слідчих (розшукових) дій, в подальшому застосуванні арешту майна в частині заборони користування автомобілем з напівпричепом відпала потреба, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна є обґрунтованим, законним та підлягає до часткового задоволення. Суд вважає можливим скасувати арешт лише в частині заборони користуватися сідловим тягачем марки «MAN TGX 18/440», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить: ОСОБА_3 , зареєстр., АДРЕСА_1 , та напівпричеп марки «SCHMITZ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на праві власності належить: ОСОБА_3 , зареєстр., АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у межах кримінального провадження № 0000849 від 25.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України задовольнити частково.

Скасувати арешт в частині позбавлення права користування майном, накладений ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 26.08.2024 року у межах кримінального провадження № 0000849 від 25.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, на сідловий тягач марки «MAN TGX 18/440», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить: ОСОБА_3 , зареєстр., АДРЕСА_1 , та напівпричеп марки «SCHMITZ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на праві власності належить: ОСОБА_3 , зареєстр., АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1