Номер провадження:1-кс/521/2797/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000660 від 11.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, слідчий суддя

ВСТАНОВИВ:

З клопотання слідчого вбачається, що ОСОБА_5 , в період дії воєнного стану вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), при наступних обставинах.

Так, 10.09.2024 приблизно о 18 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , перебував на Старосінній площі у м. Одесі, звідки вирішив викликати таксі, щоб поїхати додому. У зв`язку із відсутності мобільного телефону, ОСОБА_5 попросив найближчого перехожого викликати йому таксі.

За допомогою мобільного застосунку «Болт», за номером НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , викликано таксі за вказаною останнім адресою, а саме:

АДРЕСА_1 . Після чого, о 18 годині 19 хвилин за вказаним викликом прибуло таксі, а саме автомобіль марки Форд Смакс НОМЕР_2 чорного кольору під керуванням потерпілого ОСОБА_6 .

В подальшому ОСОБА_5 сів до вказаного автомобілю.

Під час поїздки у ОСОБА_5 , раптово виник намір на напад з метою заволодіння майном ОСОБА_6 , з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого.

Для втілення свого плану ОСОБА_5 перебуваючи в автомобілі, під керуванням потерпілого, знаходячись на пасажирському сидінні справа, повідомив потерпілому ОСОБА_6 , що у нього є при собі пістолет, та бойова граната, в доказ цього поклав руку у свою кишеню, імітуючи наявність переліченого.

Далі, ОСОБА_7 повідомив потерпілому про необхідність виконувати усі його накази, або в протилежному випадку він застосує пістолет проти нього, також повідомив щоб він їхав обережно в іншому випадку граната може вибухнути .

Після того, як ОСОБА_7 впевнився у тому, що потерпілий реально сприймає його погрози, повідомив, що подальший рух буде не за адресою, яка вказана у замовленні таксі, а за маршрутом, який визначить ОСОБА_7 , на що потерпілий погодився.

Надалі, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на вчинення відносно потерпілого ОСОБА_6 розбійного нападу, поєднаного із погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, дочекавшись, коли потерпілий ОСОБА_6 зупиниться за визначеною ним адресою: АДРЕСА_2 .

Продовжуючи свій злочинний намір, діючи умисно, із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпечність наслідків та бажаючи їх настання, під час дії воєнного стану, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, погрожуючи потерпілому застосуванням пістолету, імітувавши його наявність, захованою рукою у внутрішній лівій кишені куртки, звернувся до нього з вимогою передати належні ОСОБА_6 грошові кошти та мобільний телефон.

При цьому, ОСОБА_6 , продовжуючи сприймати погрози ОСОБА_7 за реальні, передав останньому грошові кошти у сумі 1000 гривень та мобільний телефон марки Samsung Galaxy A7, з сім картою оператора Kyivstar з мобільним номером НОМЕР_3 .

Далі, ОСОБА_7 покинув місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на свій власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 10 000 гривень.

12.09.2024 року під час затримання підозрюваного у вчинення кримінального правопорушення, у порядку п. 6 ч. 1 ст, 615 КПК ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було вилено та вилучено футболку червоного кольору та жилетку темно-синього, які поміщені до сейф пакету 7287326.

Вилучене майно, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного у органу досудового розслідування виникла з метою забезпечення спеціальної конфіскації та з метою проведення об`єктивного і неупередженого досудового розслідування.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд клопотання без його участі у зв`язку із зайнятістю, клопотання підтримав в повному обсязі.

Частиною 2 статті 163 КПК України, передбачено, що якщо сторона кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, клопотання може бути розглянуто слідчим суддею, судом без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.

Вивчивши клопотання та матеріали додані до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Стаття 170 КПК України регулює підстави для арешту майна, та зазначає яке саме майно може бути арештовано.

За змістом ст. 170 КПК України, арешт майна полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого можливості відчужувати, розпоряджатися та/або використовувати певне його майно.

Виходячи з положень ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів , спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи , відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Постановою слідчого від 12.09.2024 року вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому виникає необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене вищезазначене майно.

Враховуючи вищевикладене, для збереження вищезазначеного майна, яке має доказове значення для встановлення всіх обставин злочину, у зв`язку із необхідністю проведення необхідних слідчих дій, що дає підстави слідчому судді для накладення арешту.

Слідчий суддя вбачається необхідність в задоволенні клопотання органу досудового розслідування.

Слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна, оскільки без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не можливо виконати завдання кримінального провадження.

Керуючись ст. 132, 167, 168, 170, 172, 173, 175, 371, 372КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000660 від 11.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України задовольнити.

Накласти арешт на футболку червоного кольору та жилетку темно-синього, які поміщені до сейф пакету 7287326.

Заборонити право користування, відчуження та розпорядження зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1