У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2024 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002563 від 30.07.2024 щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Телепине, Кам?янського району, Черкаської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого: 26.01.2015 за ч. 1 ст. 122 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 3 роки, 05.07.2017 за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком від 26.01.2015 у виді 3 місяців позбавлення волі, остаточно до відбування призначено 5 років 3 місяці позбавлення волі, який звільнився 05.05.2022 умовно-достроково, не відбутий строк покарання 5 місяців 8 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286-1 КК України.

На стадії судового розгляду подано угоду про примирення від 26.09.2024, яка укладена відповідно до ст. 469, 471 КПК України між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 , відповідно до якої ОСОБА_5 визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, щиро розкаюється, має постійне місце проживання, раніше судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, добровільно відшкодував шкоду потерпілій у розмірі 15000 грн., а тому із врахуванням ч. 1 ст. 69 КК України погоджується понести покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала щодо затвердження угоди про примирення.

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник, а також потерпіла просили затвердити угоду про примирення.

Заслухавши думку обвинуваченого, захисника, потерпілої та прокурора, розглянувши матеріали обвинувального акту та угоди про примирення від 26.09.2024, суд встановив, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В угоді про примирення сторони погодились на призначення ОСОБА_5 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі вимог ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Статтею 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Частина 1 статті 69 КК України надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК України; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК України та тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини, як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим. Зазначене кореспондується з правовою позицією Верховного Суду (постанова Верховного Суду від 03.02.2021 у справі №629/2739/18).

Як встановлено судом, сторони угоди при узгодженні покарання ОСОБА_5 врахували, що обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому злочині визнає, щиро кається, відшкодував заподіяну шкоду.

Вказані обставини, відповідно до ст. 66 КК України є обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого.

Разом з тим, в угоді про примирення не зазначено, яким чином такі обставини, що пом`якшують покарання, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Також в угоді не зазначено, які суб`єктивні ознаки особи ОСОБА_5 , які повинні були б знижувати ступінь суспільної небезпеки особи винного, враховано при застосуванні ст. 69 КК України. У той же час, суд встановив, що ОСОБА_5 раніше був засуджений за вчинення умисних злочинів за ч. 1 ст. 122 КК України, за ч. 2 ст. 289 КК України.

Окрім того, з аналізу частин 1 та 2 ст. 69 КК України, призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, застосовується лише до основного покарання, а згідно ч. 2 ст. 69 КК України додаткове покарання може судом не призначатися за наявності підстав, вказаних у ч. 1 ст. 69 КК України та за наявності умов, вказаних у ч. 2 ст. 69 КК України.

Отже призначення судом на підставі ст. 69 КК України додаткового покарання нижче нижчої межі, вказаної в санкції статті, не передбачено кримінальним законом.

За таких обставин, оскільки суд встановив, що умови угоди про примирення, укладеної між потерпілої та обвинуваченим, суперечать вимогам закону про кримінальну відповідальність в частині узгодженого сторонами покарання, суд вважає за необхідне відмовити в її затвердженні.

Враховуючи положення ст. 474 КПК України, судове провадження продовжується у загальному порядку.

Також суд роз`яснює, що повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається (ч.8 ст. 474 КПК України).

Керуючись ст.ст. 468-474 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у затвердженні угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим від 26 вересня 2024 року у кримінальному провадженні №0002563 від 30.07.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 02 жовтня 2024 року.

Суддя: ОСОБА_1