Справа № 288/2701/23
Провадження № 1-кп/288/36/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Попільня Житомирської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000122 від 14 вересня 2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ширлівка, Погребищенського району, Вінницької області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , вдова, на утриманні неповнолітніх дітей не має, пенсіонерка, громадянки України, українки, раніше в силу статті 89 КК України не судима,

що обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною другою статтею 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2023 року близько 10 години 40 хвилин у ОСОБА_4 , яка перебувала в магазині «Продукти», що за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово-виниклих неприязних відносин стався словесний конфлікт з ОСОБА_6 , під час якого остання намагалась вигнати ОСОБА_4 з приміщення магазину і коли вони знаходились в дверному проємі вхідних дверей до приміщення магазину та штовхалися, у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи можливі протиправні наслідки та бажаючи їх настання, у вказаний день, час та місці ОСОБА_4 під штовханини взяла дерев`яну палицю, яка знаходилась поблизу вхідних дверей магазину з боку вулиці, та почала наносити удари даною палицею в область тулуба, голови та обличчя ОСОБА_6 , після чого взяла за волосся останню, повалила її на землю та почала завдавати удари кулаками в область тулуба та обличчя.

Вирвавшись, ОСОБА_6 забігла назад до приміщення магазину з палицею, яку перед цим вирвала з рук ОСОБА_4 , однак, відразу ж за ОСОБА_6 до приміщення магазину зайшла ОСОБА_4 , яка знов почала наносити кулаком удари ОСОБА_6 в область голови, а потім вирвала у останній палицю з рук та почала нею наносити удари в область голови та тулуба.

Внаслідок протиправних дій, ОСОБА_4 умисно заподіяла тілесні ушкодження ОСОБА_6 у вигляді: підшкірних гематом голови та правої кисті, синців тулуба та обох ніг, забитої рани правого коліна, які згідно висновку експерта № 118 від 19.09.2023 відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Своїми умисними діями, які виразились в умисних легких тілесних ушкодженнях, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_4 скоїла кримінальний проступок, передбачений частиною другою статті 125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною другою статті 125 КК України визнала частково, а саме, визнає, що в магазині била і жаліє, що била не на вулиці, потрібно було на вулиці, де відсутні камери. Конфлікт розпочався у 2021 році за онука, якому ОСОБА_7 зробила зауваження за те, що під час карантину він був без маски. Вона дитину образила та виштовхнула ногами з магазину. Вона вже приходила, але тільки сварилась. В цей день вона їхала з медпункту, так як був високий тиск та спеціально приїхала, щоб клясти її онуку, яка народилася. Події спочатку відбувались в магазині, а потім коли ОСОБА_7 виштовхнула її на вулицю, вона взяла палицю, яка стояла біля входу магазину та нанесла даною палицею удари ОСОБА_7 . Також наносила ще удари кулаками. Щодо моральної шкоди поклалась на розсуд суду.

Потерпіла в судовому засіданні просила покарати та стягнути з обвинуваченої 1000 гривень матеріальної шкоди та 50000 моральної шкоди, завданих їй скоєнням злочину.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку повністю підтверджується, дослідженими в судовому засіданні, доказами:

- Показами потерпілої ОСОБА_6 , яка дала показання, що вони односельчани. Під час карантинних заходів, як зазначає ОСОБА_8 ніяких конфліктів не було. Заходили як невістка так і діти ОСОБА_8 до магазину. Також вона відмовила ОСОБА_8 в наданні товару під запис, так як заборонив так робити власник магазину. 14 серпня 2023 року в неї народилась онука та всі приходили до магазину вітати. Щекал зайшовши до магазину почала казати прокляття, а потім ще й бити палицею. Де взялась палиця вона не знає. Після побиття вона зверталась до лікарні, лікує коліно. Також коли наносила удари Щукал, остання розбила окуляри, які їй прийшлось купувати. Після події вона вживає заспокійливе, яке приписав лікар, так як стало боліти серце та підніматись тиск.

Також винуватість ОСОБА_4 підтверджується зібраними та дослідженими під час судового провадження належними та допустимими письмовими доказами, а саме:

- Заявою ОСОБА_6 від 15 вересня 2023 року та долученим до неї оптичним диском з відеозаписами камер відеоспостереження.

- Протоколом огляду місця події від 15 вересня 2023 року, з фототаблицями до нього, проведеного в селищі Корнинське, АДРЕСА_2 , було виявлено дерев`яну палицю довжиною 780 мм та діаметром 30 мм.

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 24 вересня 2023 року з фотоілюстрацією до протоколу, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_6 , під час якого ОСОБА_6 показала на територію поблизу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та в магазині «продукти» по АДРЕСА_2 , де їй було спричинено тілесні ушкодження, та як ОСОБА_4 наносились удари палкою.

- Постановою про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні від 15 вересня 2023 року, Оптичний CD R диск на якому знаходиться відеозаписи з камер відеоспостереження магазину «Продукти» на яких зафіксовано факт спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 визнано речовим доказом, та зберігається в матеріалах кримінально провадження.

В судовому засіданні відтворено відеозапис із камери відеоспостереження, з камер відеоспостереження магазину «Продукти», за адресою: АДРЕСА_2 за 16 серпня 2023 року.

- Постановою про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні від 15 вересня 2023 року, дерев`яну палицю довжиною 780 мм та діаметром 30 мм визнано речовим доказом та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області для зберігання.

- Постановою про призначення судово медичної експертизи від 15 вересня 2023 року.

- Висновком судово медичної експертизи від 19 вересня 2023 року № 118, відповідно до якого, згідно записів представлених медичних документів у гр. ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: підшкірних гематом голови та правої кисті, синців тулуба та обох ніг, (без зазначення кількості, точної локалізації, форми, розмірів, морфологічних особливостей) які є ЛЕГКИМИ тілесними ушкодженнями; забитої рани правого коліна (без зазначення форми, розмірів, морфологічних особливостей) яка є ЛЕГКИМ тілесним ушкодженням з короткочасним розладом здоров`я. Дані тілесні ушкодження утворилось від дії тупих твердих предметів, однак через відсутність в надісланих на вивчення медичних документах, записів щодо морфологічних особливостей тілесних ушкоджень, встановити термін їх утворення не представляється можливим. Діагноз «Струс головного мозку» виставлений на підставі суб`єктивних скарг хворого, непідтверджений достовірною неврологічною симптоматикою, об`єктивними медичними даними, а тому при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймається. Можливість утворення дані внаслідок падіння з положення стоячи на виступаючі тверді предмети - виключається.

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченої доведеною повністю та аналізуючи зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, кваліфікує дії ОСОБА_4 за частиною другою статті 125 КК України, які виразились в умисному спричиненні легких тілесних ушкодженнях, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обираючи обвинуваченій міру та вид покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, згідно статті 66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, згідно стаття 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , не встановлено.

Обвинувачена ОСОБА_4 в силу статті 89 КК України раніше не судима, не працює - пенсіонер, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

При визначенні міри покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги положення статей 1, 50 КК України, згідно яких Кримінальний кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, а також запобігання злочинам. Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого

та попередження нових злочинів. Водночас, при призначенні покарання, суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину згідно статті 12 КК України, форму вини, а також особливості конкретного злочину.

При даних обставинах враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання та інші обставини справи, суд приходить до висновку, що необхідно призначити покарання обвинуваченій ОСОБА_4 в межах санкції частини другої статті 125 КК України у виді штрафу та вважає, що таке покарання буде законним, справедливим, а також достатнім для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства в частині виправлення засудженої, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженою, так і іншими особами.

Потерпілою ОСОБА_6 подано до суду цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 відшкодування моральної шкоди в розмірі 50000 гривень та 1000 гривень матеріальної шкоди.

Вирішуючи позовні вимоги суд встановив наступне.

Відповідно до частини другої статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

У відповідності до вимог статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини 1 статті 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування.

Відповідно до положень частини 1 статті 129 КПК України, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Аналіз норм ЦК України щодо відшкодування шкоди з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року у справі № 3-51гс14.

Разом з тим, потерпіла має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.

На обґрунтування відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1000 гривень ОСОБА_6 не надано належних доказів, а тому в цій частині позову суд відмовляє.

За змістом статті 23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно з частини 3 цієї статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з частиною другою статті 23 ЦК України моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами, внесеними, постановою № 5 від 25.05.2001 року, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування,

а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, відшкодування моральної шкоди може здійснюватися не тільки в силу договору, але й закону.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 3 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

З урахуванням роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року з наступними змінами "Про судову практику в справах відшкодування моральної (немайнової) шкоди", виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, а також конкретних обставин кримінального провадження, у зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_6 було спричинено фізичні та моральні страждання, в результаті чого вона перенесла сильний емоційний стрес, враховуючи те, що маральним стражданням супроводжується будь яке протиправне діяння, тому суд не ставить під сумнів факт перенесення моральних страждань потерпілою та приходить до висновку про часткове задоволення вимог потерпілій ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 гривень, яка повинна бути стягнута на її користь з обвинуваченої ОСОБА_4 .

Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Арешт на майно в даному кримінальному провадженні не накладався.

Підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись статями 368, 370, 373-374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною другою статті 125 КК України та призначити їй покарання за частиною другою статті 125 КК у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ширлівка, Погребищенського району, Вінницької області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки смт. Корнин Попільнянського району Житомирської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , в якості відшкодування моральної шкоди 5000 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Речові докази: оптичний CD-R диск з камери відеоспостереження магазину "Продукти" - зберігати в матеріалах кримінального провадження; дерев"яну палицю довжиною 780 мм та діаметром 30 мм, яка зберігається в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №2 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області - знищити.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію судового рішення. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1