Справа №201/1893/14-к
Провадження № 1-кс/201/3566/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська заяву ОСОБА_3 про відвід судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 від участі у розгляді заяви про виправлення описки в рішенні суду

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська із вказаною вище заявою про відвід судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 від участі у розгляді заяви про виправлення описки в рішенні суду.

В обґрунтування заявленого відводу зазначено, що суддею ОСОБА_4 було винесено вирок у справі №201/1893/14-к, а тому, він підлягає відводу.

Заявник у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, вкотре надіслав до суду заяву про відкладення (перенесення) розгляду справи, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану заяву без участі заявника з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Прокурор Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра у судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час судового засідання була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, у якій просила розглянути подану заяву про відвід судді без її участі. Крім того, зазначила, що вважає, що подана заява про відвід судді задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Оскільки неявка в судове засідання учасників кримінального провадження не перешкоджає розгляду заяви про відвід, слідчий суддя, вважає за можливе розглянути заяву про відвід без їх участі.

Слідчий суддя, вивчивши та проаналізувавши заяву про відвід, приходить до такого правового висновку з відповідних підстав.

Відповідно до положень ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Разом з цим, ч. 1 ст. 81 КПК України встановлено, що у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Відповідно до статті 75 КПК України встановлений перелік підстав, які виключають участь судді в кримінальному провадженні, зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумніви у його неупередженості, зокрема: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумніви у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, суду для розгляду справи.

Суд враховує, що згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Водночас, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 року констатовано, що відповідно до усталеної практики суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. 3 огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться».

За суб`єктивним критерієм судом не встановлено жодних обставин, які б свідчили про наявність особистої упередженості чи необ`єктивності судді у справі.

За об`єктивним критерієм, підстави заявлені заявником не містять в собі будь-яких відомостей, щодо можливої упередженості судді під час розгляду заяви про виправлення описки в рішенні суду, не ставлять під сумнів об`єктивність суду, а також не вказують на будь-які інші підстави передбачені законом для відводу судді, а отже, твердження заявника не знайшли свого підтвердження і фактично зводяться до незгоди із процесуальними діями і рішеннями головуючого судді ОСОБА_4 , правильність яких може бути перевірена лише в процесуальному порядку в ході їх оскарження до судів вищих інстанцій.

Інших обставин, які б давали підстави стверджувати, що суддя ОСОБА_4 не здатний винести неупередженого рішення стосовно заяви про виправлення описки в рішенні суду не наведено. Немає і жодної об`єктивної чи розумної суб`єктивної підстави для побоювань, що в учасників судового провадження можуть виникнути сумніви у об`єктивності та неупередженості цього судді. Також немає і фактів, які свідчили б, що суддя, який розглядає цю справу, не буде спроможним як кваліфікований, професійний суддя сформувати свою думку на підставі матеріалів, поданих на судовий розгляд, і лише на їх підставі та прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Отже, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України.

Практика Європейського Суду з прав людини ґрунтується на принципі презумпції неупередженості судді, тобто існує презумпція, що суддя неупереджений, доки не буде доведено зворотне (справа Хаушальс проти Данії (1989 р.).

Крім того, Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначено засади самостійності судді при здійсненні ним процесуальної діяльності, а саме те, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції України, Законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З урахуванням викладеного та зазначеного визначених законом підстав для відводу судді ОСОБА_4 від участі у розгляді заяви про виправлення описки в рішенні суду не знайшли свого підтвердження в ході судового засідання, об`єктивних даних про сумніви в об`єктивності та неупередженості судді не надано та не зазначено, нічим не підтверджені сумніви та припущення не можуть бути покладені в основу задоволення відводу, а отже, законних підстав для задоволення відводу немає.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.77, 80, 81, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 від участі у розгляді заяви про виправлення описки в рішенні суду - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено і проголошено 11.10.2024 о 15:10 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1