Справа № 148/2276/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року Тульчинський районний суд

Вінницької області Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , розглянувши заяву судді Тульчинського районного суду Вінницької області ОСОБА_2 про самовідвід, щодо розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000904.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 27.09.2024 у провадження судді Тульчинського районного суду Вінницької області ОСОБА_2 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000904 від 23.10.2023.

Суддею ОСОБА_2 заявлено самовідвід на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, який вмотивований тим, що остання особисто знайома з обвинуваченим ОСОБА_3 , який очолював Тульчинську окружну прокуратуру, а також враховуючи, що свідками згідно реєстру матеріалів досудового розслідування в даному кримінальному провадженні є судді Тульчинського районного суду Вінницької області, у зв`язку з чим вважає необхідним заявити самовідвід.

Вирішуючи питання про можливість розгляду заяви про самовідвід судді Тульчинського районного суду Вінницької області ОСОБА_2 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000904 від 23.10.2023, суддя дійшов наступного висновку.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя суддею.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»: «Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону».

Інститут відводу судді - важливий процесуальний засіб забезпечення неупередженого й об`єктивного судочинства та виконання рішень, що надає можливість відсторонити від участі у процесі особу, яка має особисту заінтересованість. За допомогою інституту відводу, як процесуального засобу, має бути забезпечене неупереджене й об`єктивне судочинство, тобто виконання завдань кримінального судочинства, закріплених у ст. 2 КПК України.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" визначає засади організації судової влади, з якими тісно пов`язаний механізм відводу судді: судова влада здійснюється незалежними та безсторонніми судами - ст. 1; правосуддя в Україні здійснюється виключно судами - ст. 5; справи розглядаються згідно із встановленим порядком їх розподілу - ст. 8.

Інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Відповідно і КПК України, а саме ст. 75, передбачає обставини, що виключають участь слідчого судді, судді в кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Стаття 15 Кодексу суддівської етики зазначає, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі

Згідно ст. 6 п.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 у справі «Білуга проти України» від 28.10.1998 у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У відповідності до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи, що головуючий у справі суддя ОСОБА_1 брав участь у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 368 КК України, як свідок, для уникнення сумнівів щодо неупередженості головуючого судді ОСОБА_1 при розгляді заяви про самовідвід судді ОСОБА_2 та забезпечення дотримання вимог суддівської етики, забезпечення дотримання права особи на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, враховуючи відсутність процесуального механізму для заявлення самовідводу при розгляді вказаної заяви судді ОСОБА_2 про самовідвід, суддя дійшов висновку про необхідність передати указану заяву до канцелярії Тульчинського районного суду Вінницької області для проведення повторного розподілу справи автоматизованою системою документообігу суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 369,372 КПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Передати заяву судді Тульчинського районного суду Вінницької області ОСОБА_2 про самовідвід, щодо розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 368 КК України відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000904 до канцелярії Тульчинського районного суду Вінницької області для проведення повторного розподілу справи автоматизованою системою документообігу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: