23 серпня 2024 року Єдиний унікальний № 501/2829/24 Провадження № 1-кп/501/236/24
УХВАЛА

Іменем України

19 серпня 2024 року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області

у складі: головуючого - ОСОБА_1 секретаря судових засідань - ОСОБА_2

номер справи 501/2829/24 провадження 1-кп/501/236/24

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальній акт внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000501 від 03 червня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

участь у справі приймали: прокурор - ОСОБА_4 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад обвинувачення та фактично встановлені обставини кримінального правопорушення.

22 липня 2024 року прокурором Чорноморської окружної прокуратури до суду скеровано обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.

За обвинувальним актом 02 червня 2024 року близько 14 год. 30 хв., ОСОБА_3 , на автомобілі марки «Opel Astra» чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , приїхавши до домоволодіння АДРЕСА_3 де проживає ОСОБА_6 та перебуваючи в приміщенні вказаного будинку, реалізуючи раптово виниклий протиправний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, діючи умисно, в умовах воєнного стану, який введено 24 лютого 2022 року в Україні відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 (в останнє дію якого продовжено Указом Президента України від 06 лютого 2024 року №3564-ІХ, який затверджений Законом України від 13 лютого 2024 року №3564-ІХ), підійшов до шафи та, користуючись неуважністю власника будинку ОСОБА_6 , розуміючи, що його дії будуть не помічені, таємно викрав належний ОСОБА_6 , розкладний гаманець чорного кольору (який не представляє матеріальної цінності), в якому знаходились грошові кошти в сумі 600.00 гривень, паспорт громадянина України на ім`я гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та пенсійне посвідчення № НОМЕР_2 , серії АЛЛ на ім`я гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видане пенсійним фондом України 04 березня 2020 року, які у вартісному вираженні ніякої матеріальної цінності для потерпілого не представляють.

Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 600 гривень 00 копійок.

Дії ОСОБА_3 стороною обвинувачення кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану передбачене ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Позиція учасників судового процесу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , якому роз`яснені підстави звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження, просив клопотання задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином ,в телефонній розмові зазначив що є людиною похилого віку , матеріальні збитки ОСОБА_3 йому повернуті , не заперечує проти закриття кримінального провадження.

Суд, вислухавши учасників судового процесу приймає наступне рішення.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Частина 1 ст. 2 Кримінального кодексу України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких посилень відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» № 3886- ІХ.

Вказаним Законом внесені зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно з якими, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Для кваліфікації злочинів чи адміністративних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Так, податкова соціальна пільга визначена підпунктами 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПКУ для відповідного року.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV ПКУ визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Прожитковий мінімум у 2024 році для працездатної особи становить 3028 грн. на місяць, тож сума соціальної пільги також збільшилась і становить 1514.00 грн. (3028 грн. *50% = 1514 грн.). У 2024 році розмір податкової соціальної пільги становить 1514.00 грн., а отже за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість вкраденого становить до 3028,00 грн., особа несе відповідальність за правилами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 4 Кримінального кодексу України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 5 Кримінального кодексу України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно п. 4-1 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Частиною 1 ст. 285 Кримінального процесуального кодексу України, передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному випадку відбулася декриміналізація діяння шляхом внесення змін до закону про кримінальну відповідальність.

Згідно абзацу четвертого частини сьомої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст.479-2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.479-2 Кримінального процесуального кодексу України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно ч. 3 ст. 479-2 Кримінального процесуального кодексу України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду, проти закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України не заперечує.

Таким чином, суд робить висновок, що клопотання захисника про закриття кримінального провадження є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Висновок суду.

За таких обставин кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000501 від 03 червня 2024 року відносно ОСОБА_3 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, підлягає закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про внесення зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких посилень відповідальності за дрібне викрадення чужого майна від 18 липня 2024 року № 3886- ІХ.

Питання пов`язані із закриттям кримінального провадження.

Речові докази, диски залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000501. Судові витрати про справі відсутні. Позовні вимоги не заявлялись.

На підставі наведеного, керуючись ст. 284, 369 ,371, 372, 395, 479-2 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000501 від 03 червня 2024 року відносно ОСОБА_3 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про внесення зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких посилень відповідальності за дрібне викрадення чужого майна від 18 липня 2024 року № 3886- ІХ.

Речові докази диски залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000501. Судові витрати, позовні вимоги про справі відсутні.

Копію ухвали надіслати до ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області для вирішення питання про складання протоколу про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Організацію виконання даної ухвали покласти на Чорноморську окружну прокуратуру Одеської області. .

Повний текст ухвали проголошено 23 серпня 2024 року о 10.00 години.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який постановив ухвалу, протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий