Справа № 199/9619/24
ВИРОК

іменем України

26.11.2024 м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження №0000257 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.11.2024, відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Добропіллі, Донецької обл., громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого зареєстрованого у будинку АДРЕСА_1 фактично проживаючого у будинку АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 190 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

потерпілий ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 30 жовтня 2024 року близько 15:00 годин, більш точний час дізнанням не встановлений, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , зустрів ОСОБА_5 , який мав при собі велосипед торгової марки «Crossbike» моделі «Shark».

Маючи намір на заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 розуміючи протиправність своїх дій, з корисливих мотивів, умисно, зловживаючи довірою, скориставшись довірливими відносинами між ним та потерпілим ОСОБА_5 , не маючи на меті у подальшому повертати власнику майно, попросив останнього передати йому велосипед, торгової марки «Crossbike» моделі «Shark» під приводом тимчасового користування строком на 2 дні.

ОСОБА_5 , не будучи обізнаним у дійсному намірі ОСОБА_3 та довіряючи останньому, погодився та добровільно передав йому свій велосипед торгової марки «Crossbike» моделі «Shark» вартістю 4653,33 грн.

Заволодівши майном та отримавши його у своє повне розпорядження, ОСОБА_3 не маючи мети повертати власнику вищевказаний велосипед, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 4653,33 грн.

Умисні дії ОСОБА_3 , що виразилися в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч.1 ст.190 КК України.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

До суду надійшла угода про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , що укладена 20.11.2024 року, у відповідності до ст. 471 КПК України.

Згідно угоди потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 , істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести обвинувачений за ч. 1 ст. 190 КК України у виді громадських робіт на строк 200 годин .

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілими та обвинуваченим суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України визнає повністю, цілком розуміє права визначені п.1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Вислухавши позицію прокурора, який не заперечував щодо затвердження судом угоди про примирення, думку потерпілого, який також не заперечував щодо затвердження судом угоди, суд приходить до висновку, що угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 469 КПК України, за ініціативою потерпілого, підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.

Зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст. ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та потерпілим, визначена у межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб не встановлено. Підстав для відмови в затверджені угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

3.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Під час підготовчого судового засідання, встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, що виразилося у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві).

4.Мотиви призначення покарання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену сторонами міру покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді громадських робіт на строк 200 годин.

5.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судово-товарознавчої експертизи в сумі 1591.80 гривень.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 100, 368, 374, 475, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 20 листопада 2024 року угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в кримінальному провадженні №0000257 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.11.2024.

ОСОБА_3 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Речовий доказ: велосипед торгової марки «Crossbike» моделі «Shark» залишити за належністю потерпілому ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 1591.80 гривень.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська, з урахуванням обмежень прав на оскарження вироку в апеляційному порядку згідно з положеннями ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6