У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.11.2024 Справа №607/24690/24 Провадження №1-кс/607/6786/2024

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі, в приміщенні зали судових засідань клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні № 0000106 від 04.03.2024, -

ВСТАНОВИВ:

18.11.2024 до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , із клопотанням про скасування арешту майна, у якому просить скасувати арешт, який було накладено згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.07.2024 (справа 607/14290/24) на грошові кошти в сумі 8700 доларів США.

В обґрунтування клопотання адвокат вказав, що вважає арешт накладений на грошові кошти в сумі 8700 доларів США необґрунтовано, оскільки грошові кошти належать ОСОБА_5 , а не підозрюваним ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , як це зазначено в ухвалі слідчого судді про накладення на них арешту. Звертає увагу на те, що матір підозрюваної - ОСОБА_5 , в червні 2024 року взяла у борг грошові кошти у своєї подруги ОСОБА_8 , що підтверджується копією боргової розписки. Надалі, після отримання грошових коштів в сумі 8700 доларів США, ОСОБА_5 , 24.06.2024 передала їх своїй дочці ОСОБА_6 , для обміну на національну валюту гривні в обмінних пунктах м. Тернополя. На момент проведення обшуку, а саме 27.06.2024, ОСОБА_6 ще не встигла обміняти кошти в сумі 8700,00 доларів США на гривні та передати їх мамі назад, тому зберігала вищевказані кошти за місцем свого проживання з ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 . Під час проведення обшуку 27.06.2024 за результатами, якого було вилучено грошові кошти в сумі 8700,00 доларів США, ОСОБА_6 чітко вказувала, що дані кошти належать її мамі ОСОБА_5 , що підтверджується відеозаписом, яким фіксувався хід проведення обшуку. Таким чином, 8700,00 доларів США об`єктивно не є коштами, які належать підозрюваним ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і за версією сторони обвинувачення здобуті злочинним шляхом, а тому, не можуть у подальшому бути конфісковані як вид покарання. Вважає, що слідчий суддя, який накладав арешт на майно, а саме - грошові кошти, не врахував наведеного та безпідставно наклав арешт на майно, а саме, грошові кошти в сумі 8 700,00 доларів США, які є власністю ОСОБА_5 та які не містять в собі жодного доказового значення в рамках даного кримінального провадження. Більше того, на теперішній час відсутні підстави для збереження грошових коштів, які не є доходом від кримінального правопорушення в органу досудового розслідування і в його подальшому арешті відпала потреба, тим більше, що ОСОБА_5 у кримінальному провадженні ще немає ніякого процесуального статусу. Окрім того, звертає увагу, що вказане майно перебуває під арештом вже більше двох місяців, що повною мірою служить більш ніж достатнім часом для проведення усіх слідчих дій в тому числі судових експертиз. Органом досудового розслідування не вказано в чому полягала необхідність арешту майна, а саме, грошових коштів та яку дієвість кримінального провадження буде досягнуто у зв`язку із застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, в частинні співмірності обмеженням права власності та наслідків арешту майна ОСОБА_5 .

Представник заявника адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, пославшись на те, що грошові кошти є речовими доказами у кримінальному провадженні та адвокатом не доведено, що дане майно, яке було вилучено під час проведення обшуку за місцем проживання підозрюваних, належить ОСОБА_5 та, що саме їх остання передала підозрюваній ОСОБА_6 , крім того матеріали кримінального провадження, зокрема, протоколи негласних слідчих дій, свідчать про те, що ОСОБА_6 володіла даною сумою коштів, а тому підстави для скасування арешту, передбачених ст. 174 КПК України, на даний час відсутні.

Заслухавши доводи представника заявника, заперечення прокурора, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Арешт майна відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 КПК України.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Слідчим суддею встановлено, що ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000106 від 04.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.307 КК України.

27.06.2024 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме у квартирі АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено, зокрема, грошові кошти в сумі 8700 доларів США.

Вказані грошові кошти 27.06.2024 постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні №0000106 від 04.03.2024.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.07.2024 у справі №607/14290/24 накладено арешт на майно підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яке вилучене 27.06.2024 під час проведення обшуку у квартирі АДРЕСА_2 , зокрема, на грошові кошти в сумі 8700 доларів США.

Як вбачається із змісту вказаної ухвали слідчого судді, вилучене під час обшуків майно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо. Право власності є непорушним.

Згідно змісту клопотання, ОСОБА_3 зазначає про те, що вказані кошти належать ОСОБА_5 , які остання передала своїй дочці ОСОБА_6 для обміну на національну валюту в обмінних пунктах м. Тернополя, тому арешт накладено необґрунтовано, оскільки у органу досудового розслідування відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що грошові кошти набуті злочинним шляхом та належать підозрюваним ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Разом з тим, із наданих матеріалів вбачається, що грошові кошти, в сумі 8700 доларів США були відшукані за місцем проживання підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у квартирі АДРЕСА_2 .

Слідчий суддя вважає, що на підставі наданих матеріалів неможливо зробити однозначного висновку про належність вказаних коштів ОСОБА_5 , тому слідчий суддя дійшов переконання, що надані заявником докази та пояснення у своїй сукупності не є достатньо переконливими, щоб спростувати презумпцію перебування вилучених грошових коштів у власності підозрюваних.

Так, слідчий суддя зазначає, що при розгляді питання про арешт, слідчий суддя не вправі визначати право власності за будь-якою особою, а спір про належність речей вирішується в порядку цивільного судочинства (аналогічна правова позиція міститься в постанові ККС ВС від 9.04.2020 у справі № 676/2199/19). Натомість, слідчий суддя на підставі фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, перевіряє відомості про належність особі майна, щодо якого вирішується питання про арешт.

Таким чином, викладені представником заявника у клопотанні про скасування арешту майна доводи про те, що відпала потреба в подальшому арешті майна, слідчий суддя визнає безпідставними, адже доказів, які б могли беззаперечно підтвердити відсутність подальшої потреби у накладенні арешту на зазначене майно, слідчому судді не надано. Також не доведено необґрунтованості накладення арешту на вищезазначені грошові кошти. Натомість, надані прокурором у судовому засіданні пояснення спростовують доводи заявника та свідчать про те, що на цьому етапі потреби досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000106 від 04.03.2024 виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті.

На думку слідчого судді, таке втручання органів досудового розслідування у права і свободи особи, є розумним та пропорційним меті кримінального провадження.

За наведеного, клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 131, 170, 174, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні №0000106 від 04.03.2024 відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1