Справа № 283/2094/24
Провадження №1-в/283/78/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника органу пробації ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Коростенського районного сектору №2 філії Державної установи "Центр пробації" у Житомирській області про приведення вироку у відповідність до закону відносно засудженого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Начальник Коростенського РС №2 філії Державної установи "Центр пробації" у Житомирській області звернувся до суду з поданням про приведення вироку Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23.02.2024 щодо ОСОБА_5 у відповідність до діючого законодавства.

В обґрунтування подання зазначив, що ОСОБА_5 з 05.04.2024 перебуває на обліку в Коростенського РС №2 філії Державної установи "Центр пробації" у Житомирській області. Вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23.02.2024 ОСОБА_5 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, згідно з яким засуджений своїми протиправними діями 31.12.2023 вчинив крадіжку майна, чим завдав матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 585, 64 грн.

09 серпня 2024 року набрав чинності Законом України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким скасовано кримінальну відповідальність за вчинення протиправних діянь, якщо вартість викраденого майна не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі викладеного начальник Коростенського РС №2 філії Державної установи "Центр пробації" у Житомирській області просить привести вказаний вирок у відповідність до Закону №3886-ІХ.

Представник органу пробації та прокурор у судовому засіданні подання підтримали та просили звільнити засудженого від покарання у зв`язку з усуненням караності діяння.

Засуджений у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Вислухавши позицію учасників судового засідання, дослідивши подання та матеріали особової справи, суд приходить до наступних висновків.

Вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23.02.2024 ОСОБА_5 визнаний винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 1 рік, покладено на ОСОБА_5 обов`язки відповідно до ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. Зі змісту вироку встановлено, що подія злочину відбулася 31.12.2023, вартість викраденого становить 585,64 грн.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно з п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі - Закон №3886-ІХ).

Вказаним Законом стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП (постанова ВС від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21).

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Зі змісту вироку слідує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_5 вчинив у 2023 році.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб, згідно зі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», становив 2684 грн.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, що станом на 01 січня 2023 року становило 2682 грн.

Як зазначено у вироку Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23.02.2024 відносно ОСОБА_5 , вартість викраденого майна склала 585,64 грн.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_5 за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23.02.2024 вчинив крадіжку майна на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 1 січня року, у якому була скоєна крадіжка (2023 рік), то вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, відтак є підстави для звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

За таких обставин подання начальника Коростенського РС №2 філії Державної установи "Центр пробації" у Житомирській області є таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, ч. 2 ст.74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Коростенського РС №2 філії Державної установи "Центр пробації" у Житомирській області задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23.02.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, - звільнити від покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду в семиденний строк з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1