Справа № 297/1033/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Берегово кримінальне провадження №0000104 від 22.04.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, працюючого головним інженером ТОВ «Реабілітгруп», раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно зміненого обвинувального акту ОСОБА_4 , будучи службовою особою, перебуваючи з 21.09.2017 року на посаді голови правління ПрАТ «Берегівський кар`єр»,неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, не вжив заходи до збереження переданого в оренду регіональним відділенням Фондом держаного майна України по Закарпатській області частини майна комплексу ДП «Берегівський кар`єр» та в період з 10.11.2017 по 24.10.2018 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин:

Так, 05.02.2004 між РВ Фонду державного майна України по Закарпатській області (в особі керівника ОСОБА_5 ) та ЗАТ «Берегівський кар`єр» (код 32703031, в особі голови правління ОСОБА_6 ) укладено договір оренди цілісного майнового комплексу ДП «Берегівський кар`єр» № 42 терміном на 5 років (передача у довгострокове платне користування). Згідно акту приймання-передачі державного майна від 05.02.2004 ЗАТ «Берегівський кар`єр» передано основні засоби згідно інвентаризаційних описів в кількості 183 одиниць.

24.05.2006 сторонами укладено додаткову угоду № 2 про внесення змін до договору оренди державного майна № 42 від 05.02.2004, згідно якої з урахуванням звернення орендаря та наданого бізнес-плану, змінено термін дії договору оренди до 10 років (встановлено строк до 05.02.2014).

10.12.2010 сторонами укладено додаткову угоду № 4 про внесення змін до договору оренди державного майна № 42 від 05.02.2004, згідно якої продовжено дію договору оренди терміном на 5 років - до 05.02.2019 (підстави: ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», лист орендаря № 147 від 08.10.2010 та п. 3.3 договору оренди).

ОСОБА_4 будучи присутнім 10.11.2017 при проведенні перевірки представникам Фонду держаного майна України виконання орендарем умов договору оренди цілісного майнового комплексу державного підприємства «Берегівський кар`єр» запевнив, як Голова правління ПрАТ «Берегівський кар`єр», орендодавця шляхом надання 08.11.2017 листа за вихідним номером № 107 проте, що орендоване державне майно не відчужувалось.

Крім цього, ОСОБА_4 в період з 10.11.2017 по 24.10.2018 складав та подавав звітність про основні засоби виробництва, у яких вказував про наявність орендованого майна, однак реальних заходів до його збереження не вжив.

У подальшому, у період вересня-жовтня 2018 року на замовлення регіонального відділення Фонду держаного майна України по Закарпатській суб`єктом оціночної діяльності (ПП «Експерт - Центр», код 22081737; АДРЕСА_2 ; керівник ОСОБА_7 ) з метою приватизації майнового комплексу ДП «Берегівський кар`єр» шляхом продажу на аукціоні проведено його оцінку з визначенням вартості майна, переданого в оренду та розміром завданих збитків у ході оренди, які могли призвести до завдання майнової шкоди державі. Згідно висновку ПП «Експерт - Центр», вартість об`єкта, що підлягає приватизації становить 9 327 000 грн. (без ПДВ).

Також, 24.10.2018 на виконання листів УСБУ в Закарпатській області (№№ 58/8-2014 від 10.10.2018 та 58/8-2097 від 19.10.2018) під час комісійної перевірки (за участю працівників УСБУ в Закарпатській області) виконання орендодавцем ПрАТ «Берегівський кар`єр» умов договору оренди державного майна № 42 від 05.02.2004 року (зі змінами і доповненнями), зокрема, цілісного майнового комплексу ДП «Берегівський кар`єр» (розташованого за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, с. Мужієво, вул. Ракоці Ференца ІІ, 245), встановлено факт відсутності дробарки конусної «ДКТ 1750*100» - інвентарний № 115, марка СМ 739, 1965 року випуску, виробник «Костромський завод «Строммашина», заводський № 4326 (згідно опису оцінюваного майна за 2010 рік), заводський № 4-4716-008 (згідно паспорту обладнання), двигун А 104-8, № 288476 вартість якої згідно висновку судово-економічної експертизи № 136/7 від 26.11.2019 становить 405 000 гривань.

Даний факт підтверджено також оглядом місця події від 04.03.2020, який проведено за клопотанням сторони захисту та за участі в тому числі представника Фонду Держмайна, а також оглядами місця події від 29.03.2023 та 26.09.2023, який проведено за клопотанням прокурора під час судового розгляду.

За таких обставин ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, тобто у службовій недбалості, а саме неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, якщо воно спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

03 листопада 2023 року ОСОБА_4 вручено новий обвинувальний акт про зміну обвинувачення у кримінальному провадженні, погоджений заступником керівника Закарпатської обласної прокуратури від 01 листопада 2023 року, згідно якого ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України (т. 11 а.с. 8-17).

Зміна обвинувачення обґрунтована тим, що в ході судового розгляду встановлено нові фактичні обставини кримінального правопорушення.

Зокрема зазначено, що будь-яких свідчень чи документів, про відчуження ОСОБА_4 основних засобів не здобуто. Допитані в якості свідків працівники Регіонального фонду державного майна України показали, що ні під час проведення щорічних інвентаризацій, ні під час інвентаризаційного опису 05.11.2018 не проводили звіряння номерів основних засобів та агрегатів із документами на техніку.

В ході проведення повторного огляду від 26.09.2023 на території підприємства виявлено металеву конструкцію на якій наявна табличка « НОМЕР_1 , 1975 року» (т. 10 а.с. 206-210) .

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

Судом встановлено, що за викладених в обвинуваченні обставин взагалі не вказано місце, час, спосіб, інші обставини нібито вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а лише констатовано, що у період вересня - жовтня 2018 року, зокрема 24.10.2018 року під час комісійної перевірки (за участю працівників УСБУ в Закарпатській області), виявлено факт відсутності та неспівпадання за ідентифікаційними ознаками (реєстраційними даними, паспортними відомостями, технічними характеристиками, тощо) 21 одиниці державного майна. Не вказано та жодним чином та не встановлено в суді, яке відношення до цього має ОСОБА_4 його форма вини, мотив та мета нібито вчинення ним злочину.

Завдана ОСОБА_4 матеріальна шкода внаслідок встановленої нестачі державного майна у розмірі 2 711 639 грн. нібито підтверджується висновком судово-економічної експертизи №136/7 від 26.11.2019 (т. 3 а.с. 43-55).

В ході судового розгляду досліджено всі письмові докази, допитано свідків обвинувачення, на виконання доручення суду проведено повторний огляд нібито розтраченої ОСОБА_4 техніки.

У результаті судового розгляду, під час перегляду відеоматеріалів, було виявлено не співпадіння даних у новому обвинувальному акті з фактичними даними на табличці та ідентифікаційними ознаками цього ж обвинувального акту. На сторінці 5 обвинувального акту, вказано, що на агрегаті наявна табличка з позначенням « НОМЕР_2 » рік випуску 1975, що є помилкою, фактичний напис на табличці з фото- відеоматеріалів судового слідства - «ДРО СМ 739 № 4326 рік випуску 1975», тобто є похибка у марці «СМ 539» замість «7» стоїть «5».

Системний аналіз положень ст. 367 КК України дає підстави вважати, що відповідальність за цією нормою настає лише у випадку, якщо дії, невиконання чи неналежне виконання яких спричинило передбачені в зазначеній статті наслідки, входили у коло службових обов`язків цієї службової особи, або якщо обов`язок діяти відповідним чином юридично був включений (законом, указом, постановою, наказом, інструкцією тощо) до кола службових повноважень такої особи.

В обвинуваченні зазначено, що ОСОБА_4 реальних заходів до збереження майна не вжив. При цьому не зазначено, які заходи ОСОБА_8 повинен був вжити, які обов`язки мав щодо вжиття заходів, яких саме реальних, заходів на нього було покладено, чим такі обов`язки визначено. Жодне майно при вступі ОСОБА_8 на посаду керівника підприємства на відповідальне зберігання не передавалось та не описувалось, фізичний стан орендованого майна нічим не зафіксовано. В усіх щорічних актах перевірки наявності майна зазначено, що воно фізично та морально зношене. Охорона підприємства була і є належним чином організована та здійснюється цілодобово.

Під час судового розгляду, сторона обвинувачення, також стверджувала, що дробарка з інвентарним номером 153 видається звинувачувальним за дробарку з інвентарним номером 115.

Надані стороною обвинувачення докази на підтвердження вини обвинуваченого - спростовуються, як показами самого обвинуваченого, які узгоджуються між собою, та є послідовними, так і наступними доказами:

В своєму зміненому обвинувальному акті сторона обвинувачення посилається на акт комісійної перевірки від 24.10.2018 року (т.3 а.с. 12-19), невідповідність фактичним обставинам якого встановлена в ході попереднього судового розгляду і яким встановлено відсутність дробарки конусної «ДКТ 1750*100» - інвентарний № 115, марка СМ 739, 1965 року випуску, виробник «Костромський завод «Строммашина», заводський № 4326 (згідно опису оцінюваного майна за 2010 рік), заводський № 4-4716-008 (згідно паспорту обладнання), двигун А 104-8, № НОМЕР_3 , 19), вартість якої становить 405 000 гривен.

За твердженням сторони обвинувачення, цим же актом за попереднім обвинуваченням, було встановлено відсутність двадцяти одиниць техніки, наявність яких в подальшому була встановлена при проведенні оглядів від 29.03.2023 та 26.09.2023 (т. 10 а.с. 2-55, 206-210).

Допитаний свідок ОСОБА_9 , який працює на підприємстві з 1986 року показав, що моменту призначення головою правління ОСОБА_8 , з 2017 техніка з території не вивозилися і та сама техніка яка була передана в оренду і знаходиться на території і понині.

Допитаний свідок ОСОБА_10 , який працює на підприємстві з 1989 року, показав, що підробляє сторожем на підприємстві і може стверджувати, що ніяка техніка з території не вивозилися і та сама техніка яка була передана в оренду і знаходиться на території до призначення ОСОБА_8 .

Допитаний свідок ОСОБА_11 , який також працює на підприємстві з 1989 року, показав, що з 2017 з території техніка не вивозилися і та сама техніка яка була передана в оренду і знаходилась на території до призначення Волкова стоїть там і понині.

Аналізом досліджених в судовому засіданні документів по передачі майна в оренду за 2003 - 2004 роки, встановлено, що вони не містять ідентифікуючих ознак техніки та обладнання, крім назви, марки, подекуди дати випуску, а подекуди дати введення в експлуатацію, містять численні неспівпадіння та неточності, не встановлено за якими ознаками орендована техніка підлягає ідентифікації. Навіть у оголошеній підозрі є посилання на різні джерела такої ідентифікації (акти оцінки за 2003 рік, технічні паспорти, паспорти), але при передачі ідентифікаційні номери техніки та обладнання не відображено. Як не відображено джерела та не зафіксовано яка техніка і за якими ідентифікаційними ознаками встановлювалась при проведенні щорічних перевірок наявності орендованого майна. Вказані документи не містять відомостей щодо технічного стану техніки та обладнання, яке передається в оренду.

В щорічних актах перевірки наявності орендованого майна від 18.11.2013, 20.04.2016, 10.11.2017 зазначено, що майно наявне, фізично та морально зношені (т.2 а.с. 162-165, 166-169, 170-173).

Представник потерпілого ОСОБА_12 показав, що в 2004 році ФДМУ було передано майно в оренду, у тому числі технічні засоби, які на даний час не ідентифіковані. Працівниками Фонду проводились щорічні візуальні перевірки. За ідентифікаційними номерами не перевіряли щороку, бо це було б втручання в діяльність.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . ОСОБА_15 показали, при проведенні попередніх щорічних перевірок наявності орендованого майна, ними перевірялась лише кількість техніки без перевірки та встановлення ідентифікуючих номерів та інших ознак. У жовтні 2018 року вони проводили перевірку і ідентифікацію проводили згідно з переліком переданого в оренду майна. Жоден з них немає технічної освіти з ідентифікації техніки.

Викладене свідчить про те, що вказаний акт перевірки складено співробітниками РВ Фонду державного майна України в Закарпатській області та СБУ, які не мають профільної спеціальної технічної освіти для встановлення ідентифікуючих ознак спеціальної техніки. Акт складено через 14 років після передачі майна в оренду, через 57 - 29 років після випуску та початку експлуатації техніки, яку нібито неможливо ідентифікувати, в умовах кар`єру, у тому числі на відкритому повітрі, при значній вологості та постійній дії зовнішніх природних факторів.

Некомпетентність, службових осіб, які проводили вище вказану перевірку та складали акт, підтверджується протоколами огляду місця події від 04.03.2020 та від 29.03.2023.

Отже, показання свідків є послідовними та узгоджуються з іншими належними та допустимими доказами, та показаннями обвинуваченого.

Всі покази свідків спростовують твердження прокурора про причетність ОСОБА_4 до інкримінованого йому кримінального правопорушення. Недовіряти свідкам у суду немає підстав.

Оцінюючи показання свідків, суд зазначає, що показання даних свідків жодним чином не підтверджують вину обвинуваченого в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, а навпаки свідчать на користь обвинуваченого.

Допитаний під час досудового слідства та в судовому засіданні ОСОБА_4 показав, що 03 листопада 2023 року йому вручено змінений обвинувальний акт у кримінальному провадженні, погоджений заступником керівника Закарпатської обласної прокуратури.

Зміна обвинувачення обгрунтована тим, що в ході судового розгляду нібито встановлено нові фактичні обставини так званого кримінального правопорушення, в якому його обвинувачують. Зокрема зазначено, що будь-яких свідчень чи документів про відчуження ним основних засобів не здобуто. Крім того, допитані в якості свідків працівники Регіонального фонду державного майна України показали, що ні під час проведення щорічних інвентаризацій, ні під час інвентаризаційного опису 05.11.2018 не проводили звіряння номерів основних засобів та агрегатів із документами на техніку.

Також, судом було досліджено огляди місця події від 04.03.2020 та від 29.03.2023, проведені за клопотанням сторони захисту та прокурора, в ході проведення яких дійсно встановлено наявність двадцяти одиниці техніки, із двадцяти однієї, розтрату якої ставилося йому у вину за попереднім обвинуваченням. Не встановлено лише в наявності: дробарка конусна " ДКТ 1750 * 100" - інвентарний № 115, марка СМ 739, 1965 року випуску, виробник «Костромський завод «Строммашина», заводський № 4326, вартістю 405 000 гривень.

Крім того, 26.09.2023 в ході проведення повторного огляду на території підприємства виявлено металеву конструкцію на якій наявна табличка НОМЕР_4 , 1975 року випуску. Вказана конструкція без двигуна та інвентарного номеру.

Враховуючи дану обставину прокурором змінено обвинувачення, згідно якого його обвинувачують в тому, що в період з 10.11.2017 по 24.10.2018 він вчинив кримінальне правопорушення яке полягає в тому, що будучи присутнім 10.11.2017 при проведенні перевірки представниками Фонду державного майна України виконання орендарем умов договору оренди цілісного майнового комплексу шляхом надання 08.11.2017 листа за вихідним номером 107 про те, що орендоване майно не відчужувалось. Крім того, він в цей же період складав та подавав звітність про основні засоби виробництва, в якій вказував про наявність орендованого майна, однак реальних заходів до його збереження не вжив.

24.10.2018 на виконання листів УСБУ в Закарпатській області (№№ 58/8-2014 від 10.10.2018 та 58/8-2097 від 19.10.2018) під час комісійної перевірки (за участю працівників УСБУ в Закарпатській області) орендодавцем виконання ПрАТ «Берегівський кар`єр» умов договору оренди державного майна № 42 від 05.02.2004 року, зокрема, цілісного майнового комплексу ДП «Берегівський кар`єр» (розташованого за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, с. Мужієво, вул. Ракоці Ференца ІІ, 245), встановлено факт відсутності дробарки конусної «ДКТ 1750*100» - інвентарний № 115, марка СМ 739, 1965 року випуску, виробник «Костромський завод «Строммашина», заводський № 4326 (згідно опису оцінюваного майна за 2010 рік), заводський № 4-4716-008 (згідно паспорту обладнання), двигун А 104-8, № НОМЕР_3 , 19), вартість якої становить 405 000 гривен.

В пред`явленому йому новому обвинуваченні він свою вину повністю не визнає, вважаю його надуманим, таким, що не містить причинно-наслідкових зв`язків між вказаними в ньому фактами та наслідками, не відповідає встановленим фактам, з наступних обставин.

Надання 08.11.2017 ним листа за вихідним номером 107 про те, що орендоване майно не відчужувалось, дійсно відповідає дійсності та встановлено в ході судового розгляду, підтверджено показаннями свідків та наявністю на території підприємства двадцяти однієї одиниці техніки, розтрата якої ставилась йому у вину за попереднім обвинуваченням.

Так, дійсно в цей же період складав та подавав звітність про основні засоби виробництва, в якій вказував про наявність орендованого майна, оскільки був у цьому впевнений. Його впевненість грунтувалась на тому, що за період його каденції як керівника підприємства жодна одиниця техніки не відчужувалась, з території підприємства не вивозилась. Представниками Фонду державного майна України проводились щорічні перевірки наявності орендованого майна, якими його нестач не було виявлено.

В обвинуваченні зазначено, що він реальних заходів до збереження майна не вжив. При цьому йому не зрозуміло, які заходи він повинен був вжити, яких саме реальних, невідомих заходів на нього було покладено, чим такі обов`язки визначено. Жодне майно при вступі ним на посаду керівника підприємства на відповідальне зберігання йому не передавалось та не описувалось, фізичний стан орендованого майна нічим не зафіксовано. Також, в усіх щорічних актах перевірки наявності майна зазначено, що воно фізично та морально зношене.

В своєму новому обвинуваченні сторона обвинувачення знову посилається на акт комісійної перевірки від 24.10.2018 року неправдивість, невідповідність фактичним обставинам якого встановлена в ході судового розгляду і яким нібито встановлено відсутність дробарки конусної «ДКТ 1750*100» - інвентарний № 115, марка СМ 739, 1965 року випуску, виробник «Костромський завод «Строммашина», заводський № 4326 (згідно опису оцінюваного майна за 2010 рік), заводський № 4-4716-008 (згідно паспорту обладнання), двигун А 104-8, № НОМЕР_3 , 19), вартість якої становить 405 000 гривен. Крім того, за твердженням сторони обвинувачення, цим же актом за попереднім обвинуваченням було встановлено відсутність ще двадцяти одиниць техніки, наявність якої в подальшому була встановлена при проведенні оглядів від 04.03.2020 та від 29.03.2023.

Навіть якщо припустити, що вказана дробарка відсутня на підприємстві і це достовірно встановлено, стороною обвинувачення не зазначено, які його дії полягали в недбалому виконанні його обов`язків через несумлінне ставлення до них та як вони знаходяться в прямому причинному зв`язку із нібито відсутністю дробарки та призвели до її відсутності.

Ще раз хочу зазначити, що орендоване майно передано в оренду в 2004 році, його обвинувачують, що він не вжив заходів щодо його збереження в період з 10.11.2017 по 24.10.2018. Тобто, що було з дробаркою 13 років взагалі сторону обвинувачення не цікавить.

Він не являється спеціалістом з профільною освітою щодо дробарок. На протязі досудового розслідування, майже всього судового розгляду він був впевнений, що відсутність дробарки, була зумовлена тим, що її було вивезено з підприємства, ця впевненість грунтувалась на його показах та поясненнях працівників підприємства. це і зумовило те, що при проведенні оглядів місця події від 04.03.2020 та від 29.03.2023 було показано ту техніку, наявність якої і було ним і встановлено на території підприємства.

На даний час завдяки органам прокуратури він значно розширив свої знання в цьому питанні і повторним обстеженням ним було встановлено наявність на території нібито відсутньої дробарки, яка і була пред`явлена в ході огляду 26.09.2023.

Що стосується дробарки №115, слід розпочати з твердження, що оглянута 26.09.2023 це дійсно дробарка. Агрегат з інвентарним номером 115, марка СМ-739 (першочергове дроблення), є частиною комплексу ПДСУ-30 (передвижна дробильно-сортувальна установка). Згідно даних від свідків, дана установка була змонтована на підприємстві, ще у 1999 році. Агрегат дроблення СМ-739 (першочергове дроблення) складається з: бункеру, пластинчатого живильника, дробарки щокової СМД-741, ковейера та рами.

Слід зазначити, що в новому обвинувальному акті, на сторінці 5, вказано що на агрегаті наявна табличка з позначенням « НОМЕР_2 » рік випуску 1975, що є помилкою, тому, що на табличці написанно «ДРО СМ 739 № 4326 рік випуску 1975», тобто є похибка у марці «СМ 539» замість «7» стоїть «5».

Відповідно до даних обвинувального акта, дробарка з інвентаріазіаційним номером №115 має такі ідентифікуючі дані: марка СМ739, заводський номер рами агрегату №4326, випуск 1965 року. Щодо єлектродвигуна дробарки, то бірка на ньому присутня, але пошкоджена, що унеможливлює зчитування номеру, слід також вказати, що електродвигун є змінною частиною, основною частиною є рама агрегату. Всі зазначені ідентифікуючі дані збігаються, крім року, який зазначений невірно.

Раніше до суду ним був наданий документ перелік невідповідностей, що фіксує кількість невідповідностей акту приймання-передачі до договору оренди з фактичним станом речей, яким встановлено 16 невідповідностей.

Виходячи з того, що даний дробильний агрегат змонтований ще під час, коли підприємство було державним, до 1999 року і з того часу його склад не змінювався, вважає, що співробітник, що відповідав за внесення відомостей до акт-прийому передачі, помилково вніс у дані акта - невірний рік випуску. Відповідно 1965 рік у акті помилковий, варто читати його як 1975.

Щодо дробарки щокової, СМД-741, що входить до комплексу СМ-739, за твердженням працівників, які працювали на підприємстві у той час, дана дробарка була демонтована з рами, у лютому 2014 році і перенесена у цех №1, що знаходиться поруч с вказаним агрегатом, на відстані 20 метрів.

На підставі вище викладеного, він з повною відповідальністю стверджує:

- інвентарний АДРЕСА_3 , дробарка марки СМ 739 ( СМД-26Б ) , заводський номер №4326. Помилково вказано рік: замість 1975, помилково вказано 1965, інші ідентифікуючі ознаки збігаються.

Дробарка марки СМ-739, заводський номер № НОМЕР_5 , 1975 року до складу якої входить щокова дробарка СМД-28 (СМ-741) - перебуває на підприємстві.

Суд дослідив, за результатами аналізу фото та відеоматеріалів, встановив, що дробарка інв. №153 та дробарка інв. №115 мають автомобільні рами, що є рознесеними у просторі, тобто є окремими агрегатами. Окрім цього ці рами мають різні таблички: «СМ740 №4326» та «СМ739 №4326» відповідно (т. 10 а.с. 206-210, т.11 а.с. 3-7)

Згідно з обвинувальним актом, в якому сторона обвинувачення посилається на оцінку майна від 2010 року, ідентифікуючими ознаками дробарки з ідентифікаційним номером №115 є: назва - дробарка конусна «ДКТ 1750*100» - інвентарний номер - 115, марка - НОМЕР_4 , рік випуску -1965 рік випуску, виробник - «Костромський завод «Строммашина», заводський № НОМЕР_5 , комплектність в комплекті з пластинчатим живильником, габарити НОМЕР_6 , маса 22750 кг (т.6 а.с. 184).

Згідно з паспортом дробарки СМД-27Б марка СМ740, який був наданий суду та міститься у матеріалах справи, пластинчастий живильник, який є однією з ідентифікуючих ознак, згідно оцінки майна, у складі дробарки з інвентарним номером СМД-27Б інвентарний номер №153 марки СМ740 відсутній.

Натомість, згідно наданих суду, обвинувачуваним ОСОБА_4 , показів та літературних матеріалів, свідчить, що згідно джерела:

«ДЕРЖАВНИЙ КОМІТЕТ СРСР ЗА ЦІНАМИ . Прейскурант № 22-02 ОПТОВІ ЦІНИ НА ОБЛАДНАННЯ ДРОБІЛЬНО-РОЗМОЛЬНЕ . Вводиться в дію з 1 січня 1982, сторінка 189 посилання на джерело ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_16 Збагачення нерудних будівельних матеріалів. - ОСОБА_17 : Будвидав. Ленінгр. отд-ня, 1986, сторінка 7 посилання на джерело

ІНФОРМАЦІЯ_3 марки СМ739, має ідентичні, ідентифікуючі ознаки з наведеними у оцінці майна від 2010 року сторінка 86, а саме: габарити НОМЕР_7 мм, вага 22750 кг, у своєму складі містить пластинчатий живильник.

Аналіз ідентифікуючих ознак, дробарки з інвентарним номером 153, вказує на ідентифікуючі ознаки, наведеними у оцінці майна від 2010 року сторінка 86, щодо габаритів, а саме 1562*1330*1365 мм, вага 3663 кг. Це свідчить про невідповідність, твердження сторони обвинувачення, що обвинувачений ОСОБА_8 , видає дробарку з інвентарним номером 153 за дробарку з інвентарним номером 115, тому, що судом, з відеоматеріалів, встановлено, що габаритні розміри та вага, виявленої конструкції з табличкою «ДРО СМ-739 4326, 1975 року», не співпадають з ідентифікаційними ознаками: 1562*1330*1365 мм, вага 3663 кг. дробарки з інвентарним номером 153.

Також, згідно наданої суду інформації дробарки марок СМ-739 та СМ-740, мають окремі ідентифікатори в радянських каталогах: СМ-015, СМ-015.

Окрім цього суд звернув увагу на документ «Перелік та вартість майна, що передається в оренду», від 26 січня 2004 року, сторінки у матеріалах справи (т.9 а.с. 137-140).

Згідно наведеного документу, який є додатком до договору оренди, вказані тільки дати введення в експлуатацію, дати виготовлення обладнання, яке передається в оренду відсутні, що ставить під сумнів достовірність дати виготовлення дробарки з інвентарним номером 115 - 1965 рік, вказаної в оцінці майна від 2010 року.

Згідно з літературними джерелами, вказані вище дробарки мають різне призначення: СМ-739 агрегат середнього дроблення, СМ-740 агрегат дрібного дроблення та сортування, тобто призначення цих агрегатів різне.

Провівши оцінку наведених фактів, суд прийшов до висновку, що дробарка №115 (з табличкою «ДРО СМ-739 №4326, 1975 року») наявна на підприємстві, що підтверджується фото та відео фіксацією, а також співпадінням ідентифікуючих ознак з обвинувачуваним актом, а саме табличка з номером: «ДРО СМ-739 №4326, 1975 року» та складом обладнання, ваго-габаритними параметрами.

Тобто, твердження сторони обвинувачення, спростовуються наведеними, стороною захисту фактами.

Крім того, суд відкидає досліджені в судовому засіданні протоколи про результати НСРД як неспроможні, оскільки такі не доводять обставини зміненого обвинувачення відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 367 КК України.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не було зібрано та надано суду належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України та наявність в його діях об`єктивної сторони службової недбалості.

Таким чином, суд відповідно до статті 22 КПК України, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив усі необхідні умови для реалізації сторонами під час розгляду кримінального провадження в суді їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків з тим, щоб провадження було здійснено на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Цим правом сторони скористались сповна, надавши на їх розсуд, для дослідження всі докази, які мали в своєму розпорядженні та заявили про відсутність у них інших.

Згідно ч. 3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.17 Кримінального процесуального кодексу ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. При цьому відповідно до ч.4 ст.17 КПК усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на користь такої особи.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Верховний Суд, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 2 статті 6 Конвенції проголошує право на презумпцію невинуватості. В основі цього права лежить принцип, згідно з яким особа, яку обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, має право на виправдувальний вирок у разі нестачі доказів проти неї і тягар подання достатніх доказів для доведення вини покладається на сторону обвинувачення. Недопустимість порушення таких принципів Європейський суд з прав людини засвідчив у справі «Тельфнер проти Австрії» від 20 березня 2001 року та «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 08 лютого 1996 року.

Як визначив Європейський суд з прав людини (справа Нечипорук і Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року, п.150, заява №42310/04), суд при оцінені доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумними сумнівом» і «така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Таким чином, суд вважає що обвинувачення пред`явлене ОСОБА_8 за ч.2 ст.367 КК України не знайшло свого підтвердження під час його розгляду у суді.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні приймаються на рахунок держави.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України та виправдати за недоведеністю вчинення ним вказаного кримінального правопорушення.

Судові витрати в розмірі 6280 грн. за проведення судово-економічної експертизи № 136/7 від 26.11.2019, віднести за рахунок держави.

Речові докази: рахунок № 14122018 від 14.12.2018 року в двох примірниках; квитанція «Райффайзен Банк Аваль»; флеш-карта «Kingston» micro CD об`ємом 32 GB, без номеру, на якій міститься інформація, завантажена з ноутбука ОСОБА_4 ; оригінал договору оренди № 42 цілісного майнового комплексу ДП «Берегівський кар`єр» від 05.02.2004 року з додатками на 24 арк.; Оригінал акту перевірки виконання орендарем умов договору оренди ДП «Берегівський кар`єр» від 10.11.2017 року на 4 арк; Копія наказу № 43/1 від 25.09.2017 року ОСОБА_4 на 1 арк.; Копія довідки № 2760 з ЄДРПОУ на 1 арк.; Оригінал довідки № 500 від 06.11.2003 року на 1 арк.; Копія картки рахунку 422 на 1 арк.; Копія акту контрольної перевірки інвентаризації цінностей від 01.04.2013 року на 1 арк.; Копія оборотно-сальдові відомості з додатками на 7 арк.; Копія довідки № 22/10/18-01 від 22.10.2018 року на 1 арк.; Копія наказу від 24.10.2018 року про інвентаризацію майна ЦМК ДП «Берегівський кар`єр» на 2 арк.; Оригінал зведеного акту інвентаризації майна від 31.10.2018 року з додатками на 6 арк.; Оригінал довідки № 107 від 08.11.2017 року на 1 арк.; Копія протоколу засідання наглядової ради ПрАТ «Берегівський кар`єр» від 21.09.2017 року з додатком на 3 арк.; Копія наказу № 43 від 21.09.2017 року на 1 арк.; Копія виписки з ЄДРЮО та ФОП на 1 арк.; Копія витягу з ЄДРЮО та ФОП на 1 арк.; Копія протоколу № 1 від 10.06.2011 року чергових загальних зборів акціонерів ЗАТ «Берегівський кар`єр» на 8 арк.; Копія статуту ДП «Берегівський кар`єр» за 2002 рік на 7 арк.; Копія установчого договору про створення ЗАТ «Берегівський кар`єр» за 2003 рік на 15 арк.; Копія статуту ЗАТ «Берегівський кар`єр» за 2003 рік на 21 арк.; Копія статуту ПАТ «Берегівський кар`єр» за 2011 рік на 11 арк.; Копія протоколу тимчасового доступу від 21.02.2019 р. на 2 арк.; Копія опису речей документів на 2 арк.; Копія договору № 432 від 24.01.2019 року купівлі-продажу об`єкта державної власності ЄМК ДП «Берегівський кар`єр» на 7 арк. та додатки на 6 арк.; Копія відомостей розрахунку відновної вартості основних засобів станом на 30.11.2003 року ДП «Берегівський кар`єр» на 9 арк.; Копія звіту про оцінку дорожніх транспортних засобів, що знаходяться на балансі ДП «Берегівський кар`єр» на 39 арк.; акти перевірок інвентаризації цінностей від 15.03.2018 року; акти перевірок інвентаризації цінностей від 31.10.2018 року; акти перевірок інвентаризації цінностей від 15.03.2017 року; акти перевірок інвентаризації цінностей від 14.06.2017 року; інвентаризаційний опис від 01.12.2015 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Краз 256» Б, д.н.з. НОМЕР_8 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_9 », д.н.з. НОМЕР_10 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_11 », д.н.з. НОМЕР_12 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_13 » Б, д.н.з. НОМЕР_14 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_13 » Б, д.н.з. НОМЕР_15 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_16 », д.н.з. НОМЕР_17 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_18 », д.н.з. НОМЕР_19 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «ЛУАЗ 969 М», д.н.з. НОМЕР_20 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_21 », д.н.з. НОМЕР_22 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_23 », д.н.з. НОМЕР_24 ; талони про проходження технічного огляду транспортного засобу; акти про проходження технічного огляду транспортного засобу; бланк Ф-1 при прийняті на роботу на ім`я ОСОБА_4 ; трудовий договір ОСОБА_4 ; копії паспорта на ім`я ОСОБА_4 ; копія ідентифікаційного номеру ОСОБА_4 ; книга «Технического состояние машины» Гідравлічний погрузщик «Сталева воля Л-34»; специфікація товару та книга «Технического состояние машины» Гідравлічний погрузщик «Сталева воля Л-34»; технічний талон та книга «Технического состояние машины» Гідравлічний погрузщик «Сталева воля Л-34»; технічний талон на трактор Т-170; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу екскаватор ДШ-411; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу трактор-бульдозер Т-330; гарантійна книжка на Гідравлічний погрузщик «Сталева воля Л-34»; сертифікат якості на Гідравлічний погрузщик «Сталева воля Л-34»; документація виконання робіт по капітальному ремонту рухомого майна; акт прийому-передачі відновлюваних об`єктів (тепловозу); додаткова угода до договору надання послуг № 21 від 17.03.2017 року; акт виконання відновлюваних робіт; звіт про оцінку майна транспортного засобу «КРАЗ 256 Б1»; акт прийому-передачі відремонтованих об`єктів Гідравлічний погрузщик «Сталева воля Л-34»; документація щодо інвентаризаційного опису основних засобів; документація щодо тепловозу ТГМ 4-2186; документація щодо бульдозеру НОМЕР_25 ; документація щодо Камазу 55111; документація по Екскаватору НОМЕР_26 ; документація щодо ЛУАЗ 969М; технічний паспорт на бульдозер Т-130; інвентаризаційний опис основних засобів; копія відомості розрахунку відновлюваної вартості; акт оцінки цілісного майнового комплексу; копія статуту ПрАТ «Берегівський кар`єр»; витяг з Єдиного реєстру юридичних та фізичних осіб; копія протоколу засідань наглядової ради ПрАТ «Берегівський кар`єр»; формуляр тепловозу ТГМ 4-2186 повернути ДП «Берегівський кар`єр» (регіональному відділенні Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях Код ЄДРПОУ 005, Львівська обл., місто Львів, вул. М. Коперника, будинок 4).

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_18