КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29 травня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29.05.2024 задоволено клопотання прокурора другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 до 27.07.2024 включно.

Цією ж ухвалою залишено підозрюваному запобіжний захід у виді застави з покладеними обов`язками у розмірі, що визначені ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.04.2024 у справі № 757/1464/24-к.

Строк дії ухвали визначено до 27.07.2024 включно.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання.

______________________________________________________________________________

Справа № 757/23908/24-к Слідчий суддя - ОСОБА_8

Апеляційне провадження № 11-сс/824/4258/2024 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

24.06.2024 від захисника ОСОБА_6 надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких він зазначав, що підозра складена та вручена ОСОБА_7 не уповноваженим на те слідчим, а тому не може вважатися обґрунтованою. Крім того, дана підозра ґрунтується на очевидно недопустимих доказах.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею не враховано, що досудове розслідування кримінального провадження здійснюється з порушенням правил підслідності.

Зокрема, кримінальне провадження було зареєстровано 03.04.2023 за ст. 369 КК України (КП № 0000296) за фактом надання неправомірної вигоди суддям Київського апеляційного суду, а тому після внесення відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР матеріали кримінального провадження мали бути передані з дотриманням правил підслідності детективам НАБУ.

Також в матеріалах клопотання відсутні вагомі докази щодо причетності ОСОБА_7 до інкримінованого йому злочину.

Крім того, апелянт зазначив, що на момент звернення з клопотанням та його розгляду слідчим суддею жодного з ризиків, вказаних у клопотанні не існувало та не існує, оскільки ОСОБА_7 з 12.12.2022 безперервно перебуває під вартою із заставою в розмірі 80 млн. гривень.

Факт перебування ОСОБА_7 під вартою виключає наявність жодного із вказаних слідчим суддею ризиків, а тому висновок про наявність цих ризиків є безпідставним та передчасним.

При цьому, всі дані про особу ОСОБА_7 свідчать про відсутність жодних підстав вважати, що останній буде уникати слідства та суду.

Підозрюваний ніколи не проживав за кордоном та не має жодного майна за межами України. Федерація профспілок України, де він працює з 2013 по даний час, розповсюджує свою діяльність лише на території України.

Також ОСОБА_7 більше 20 років проживає у м. Києві, фактично перебуває у шлюбних відносинах з ОСОБА_9 та має двох спільних неповнолітніх дітей, а також виховує ще одну неповнолітню дитину.

Його соціальні та ділові зв`язки тісно пов`язані із Україною, в умовах воєнного стану ОСОБА_7 , який не має 60 років, не може покинути територію України, крім того слідчий суддя міг покласти на ОСОБА_7 обов`язок здати свій паспорт для виїзду за кордон.

Висновок слідчого судді про наявність ризику незаконного

впливу на свідків з метою уникнення від кримінальної відповідальності є безпідставним, оскільки на даний час виконуються вимоги ст. 290 КПК України і сторона захисту вже ознайомилася із показаннями свідків по кримінальному провадженню, які були допитані слідчим.

Жоден зі свідків та інші підозрювані у даному кримінальному провадженню, а саме ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , не дають показань про можливу причетність ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Також, в оскарженій ухвалі не зазначено, яким саме іншим чином, на думку слідчого судді, ОСОБА_7 буде перешкоджати кримінальному провадженні.

Наявність такого ризику може бути визнано обґрунтованим лише при його конкретизації із зазначенням конкретних дій по перешкоджанню кримінальному провадженню, а формальне посилання на наявність такого ризику без зазначення відповідних доказів, не може вважатися достатнім обґрунтуванням цього ризику.

Крім того, слідчий суддя жодним чином не мотивував розмір застави в сумі 4 млн. гривень, який є явно непомірним для ОСОБА_7 і сторона обвинувачення не надала суду жодних доказів та не навела жодних аргументів щодо того, що ОСОБА_7 здатний сплатити зазначену суму.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які в режимі відеоконференцзв`язку підтримали апеляційну скаргу з доповненнями та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_12 , який приймав участь в судовому засіданні також в режимі відеоконференцзв`язку, та заперечував проти задоволення апеляційної скарги з доповненнями, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга з доповненнями захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000760 від 07.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369 КК України.

05.01.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру в організації закінченого замаху на надання неправомірної вигоди службовим особам, які займають відповідальне становище, за вчинення ними в його інтересах певних дій з використанням наданої їм влади, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10.01.2024 задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, строком до 04.03.2024 із визначенням застави в розмірі 19 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 57 532 000 грн.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01.04.2024 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000760 до 05.07.2024.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04.04.2024 продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 до 02.06.2024, із визначенням застави в розмірі 4 000 000 грн.

29.04.2024 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме в організації закінченого замаху на надання неправомірної вигоди службовим особам, які займають відповідальне становище, за вчинення ними в його інтересах певних дій з використанням наданої їм влади, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369 КК України.

03.05.2024 учасникам судового провадження повідомлено про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження.

27.05.2024 прокурор другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням про продовженнястроку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 на 60днів, із визначенням застави в розмірі 4 000 000 грн. та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29.05.2024 задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 до 27.07.2024 включно.

Цією ж ухвалою залишено підозрюваному запобіжний захід у виді застави з покладеними обов`язками у розмірі, що визначені ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.04.2024 у справі № 757/1464/24-к, а саме: заставу в розмірі 4 000 000 грн., з покладенням на підозрюваного ОСОБА_7 , у разі внесення застави, наступних обов`язків: не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або місця роботи; прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого судді, слідчого та прокурора у кримінальному провадженні; утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому діяння, поза межами проведення слідчих дій; носити електронний засіб контролю; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали визначено до 27.07.2024 включно.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За змістом ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених ст.184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням кримінального процесуального законодавства, при прийнятті рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними у рішенні слідчого судді.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, оцінюючи їх достатність для висновку про причетність ОСОБА_7 до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, дійшов обґрунтованого висновку про наявність у провадженні достатньої сукупності доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369 КК України.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а також з огляду на дані про особу підозрюваного.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження відомості і обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчим суддею також досліджено доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про продовження щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та встановлено, що на час розгляду клопотання органу досудового розслідування необхідно завершити виконання вимог ст. 290 КПК у кримінальному провадженні.

З урахуванням наведених обставин у їх сукупності, враховуючи також дані про особу підозрюваного, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні слідчого, а тому слідчий суддя станом на день розгляду клопотання дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу.

Крім того, на переконання колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до ч. 3 ст. 183, ч. 5 ст. 182 КПК України, взявши до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного, його майновий та сімейний стан, конкретні обставини кримінальних правопорушень, дійшов висновку про можливість визначення підозрюваному застави в розмірі 4 000 000 гривень.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, оскільки вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , ніж тримання під вартою, колегією суддів не встановлено під час перегляду оскаржуваної ухвали.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 та підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369 КК України.

Так, згідно із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року, «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення. При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій та наявність або відсутність у його діях складу інкримінованих злочинів, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

З наведених підстав, доводи захисника про недостатність доказів для доведення причетності ОСОБА_7 до інкримінованих йому злочинів, на даній стадії досудового розслідування є передчасними та такими, що підлягають вирішенню під час розгляду кримінального провадження по суті.

Викладені в апеляційній скарзі з доповненнями доводи про недоведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Зважаючи на викладене, а також, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Оцінюючи наявність ризику незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженніколегія суддів виходить із встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті.

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження та інкримінованого ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, не виключена ймовірність того, що останній у разі, якщо не буде обмежений у спілкуванні із свідками та іншими підозрюваними, яким відомі обставини злочину, може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності ризику впливу на свідків та інших підозрюваних, оскільки він існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Матеріали судового провадження також містять докази про продовження існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення, які поряд із раніше зазначеними ризиками теж залишаються існувати та вірогідність настання яких є досить високою.

Стороною захисту не надано належних даних на підтвердження зменшення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи захисника в апеляційній скарзі з доповненнями про те, що ОСОБА_7 на момент розгляду клопотання прокурора перебував під вартою, ніколи не проживав за кордоном та не має майна за межами України, самі по собі не забезпечують впевненості у подальшій належній процесуальній поведінці підозрюваного, у випадку застосування щодо нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.

Наведені захисниками відомості про особу підозрюваного враховані колегією суддів, проте не спростовують висновків про існування ризиків у кримінальному провадженні та не є достатніми підставами для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи захисника в апеляційній скарзі про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000760 здійснюється неналежним органом з порушенням правил підслідності, визначених ст. 216 КПК України, фактично стосуються питань оцінки належності та допустимості зібраних у справі доказів, що не є предметом доказування при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу та підлягають перевірці судом під час розгляду кримінального провадження по суті.

Інші доводи апеляційної скарги з доповненнями висновків слідчого судді не скасовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Крім того, як зазначив прокурор під час апеляційного розгляду, 26.06.2024 обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 скеровано до суду першої інстанції для розгляду по суті.

З урахуванням наведеного, із закінченням стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000760 припиняється і судовий контроль, що здійснюється на стадії досудового розслідування слідчим суддею, та питання про обґрунтованість, підставність, доцільність продовження тримання під вартою є предметом оцінки того суду, який розглядає кримінальне провадження по суті обвинувачення.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29 травня 2024 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3