Справа № 201/8565/24
Провадження № 1-кс/201/2948/2024
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року м. Дніпро
ВСТАНОВИВ:
Короткий виклад клопотання.
Враховуючи, що ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні набула статусу підозрюваної у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, до слідчого за викликами не з`являється, перебуває на тимчасово окупованій території, її оголошено у розшук, наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, просив в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрати їй запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
Позиції учасників.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі з підстав, вказаних в клопотанні.
Захисник просив в задоволенні клопотання відмовити з огляду на недоведеність складу кримінального правопорушення, не доведеності ознаки добровільності зайняття посади, необґрунтованості підозри.

Встановлені слідчим суддею обставини.
Відповідно до статей 1-3, 6 Конституції України - Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава; Суверенітет України поширюється на всю її територію; Україна є унітарною державою; Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною; Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; Державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Згідно зі статтями 17, 19, 65, 68 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; На території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом; На території України не допускається розташування іноземних військових баз; Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України; Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей; Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», від 12.05.2015 за № 389-VIII, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.
Згідно з ч. 3 статті 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», від 12.05.2015 за № 389-VIII, військові адміністрації населених пунктів утворюються в одному чи декількох населених пунктах (селах, селищах, містах), в яких сільські, селищні, міські ради та/або їхні виконавчі органи не здійснюють покладені на них Конституцією та законами України повноваження, у тому числі внаслідок фактичного саморозпуску або самоусунення від виконання своїх повноважень, або їх фактичного невиконання, або припинення їх повноважень згідно із законом.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 російською федерацією здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.
У подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжувався Указами Президента України (№ 133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, 451/2023 від 26.07.2023) із затвердженням відповідними Законами України.
Встановлено, що з 07.04.2014 після окупації м. Луганськ, та проголошення так званої «Луганської народної республіки» 27.04.2014 (далі т.зв. «ЛНР») на території м. Луганська 29.07.2015 створено «Державну телевізійну та радіомовну компанію ЛНР», яка на періодичній основі по телебаченню та радіо на тимчасово непідконтрольній українській владі території т.зв. «ЛНР» здійснює випуск програм антиукраїнського характеру, спрямованих на дискредитацію української влади та дій України в цілому по відношенню до т.зв. «ЛНР».
29.03.2023 ОСОБА_5 розуміючи незаконність дій окупаційної влади т.зв. «ЛНР», добровільно зайняла посаду «генерального директора» у підпорядкованому т.зв. «Міністерству зв`язку та масових комунікацій ЛНР» «державному спеціалізованому унітарному підприємстві « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .
З початком повномасштабного вторгнення окупаційних військ рф та т.зв. «ЛНР», «ДНР» на територію України, ОСОБА_5 , усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 05 годині 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, усвідомлюючи російську агресію проти України, з метою переслідування своїх особистих інтересів, перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області, маючи умисел на здійснення всебічної підтримки окупаційної влади та здійснення співпраці з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією, а саме з 29.03.2023 по теперішній час здійснює інформаційну діяльність в медіа просторі регіону Луганської області (сфера телебачення, радіомовлення та соціальних мереж), спрямовану на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації, збройних формувань т.зв. «ЛНР» та рф.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області, а саме у місті Луганськ, діючи зі своїх особистих мотивів та бажання здійснювати підтримку незаконних дій окупаційних адміністрацій на території Луганської області, обіймаючи посаду «генерального директора» у підпорядкованому т.зв. «Міністерству зв`язку та масових комунікацій ЛНР» «державному спеціалізованому унітарному підприємстві « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у співпраці із державою-агресором та її окупаційною адміністрацією, здійснює безпосередній вплив на інформаційну політику, бере участь в теле-радіо ефірах, дає інтерв`ю для програм антиукраїнського характеру, спрямованих на дискредитацію дій української влади та Збройних сил України, підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації та збройних формувань, та на уникнення ними відповідальності за збройну агресію проти України.
Відеоматеріали за участю ОСОБА_5 поширюються на таких інформаційних ресурсах та платформах у мережі інтернет, зокрема: в ефірі телеканалу «Луганськ 24» т.зв. "державного спеціалізованого унітарного підприємства «Державна телерадіокомпанія ЛНР», який транслюється в аналоговому та цифровому форматі по всій окупованій території Луганської області; на сайті «Державного спеціалізованого унітарного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 а також розповсюджуються на каналах інших соціальних мереж.
Щодо обґрунтованої підозри.
Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Уявлення про "обґрунтовану підозру" має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.
Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.
Підозра ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України обґрунтовується, а факт перебування останньої на тимчасово окупованій території підтверджується зібраними у провадженні доказами:
1) повідомленням про вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, а саме, зайняття ОСОБА_5 посади генерального директора (мовою оригіналу): «Государственной телевизионной и радиовещательной компании Луганской народной республики» (ГТРК ЛНР) та здійснення інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією, спрямованій на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації, збройних формувань та на уникнення нею відповідальності за збройну агресію проти України;
2) протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 06.08.2023, який пояснив, що знає ОСОБА_5 , особисто, був її учнем у школі АДРЕСА_2 , де вона викладала російську мову та літературу. Переглядаючи телеграм-канали бачив публікації ОСОБА_5 у якості генерального директора ГТРК ЛНР;
3) протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 06.08.2023 за участю свідка ОСОБА_6 , який впізнав ОСОБА_5 ;
4) протоколом огляду публікації у мережі Інтернет від 06.08.2023 за участю свідка ОСОБА_6 , який впізнав ОСОБА_5 ;
5) протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 05.08.2023, який пояснив, що знає ОСОБА_5 , особисто, був її учнем у школі АДРЕСА_2 , де вона викладала російську мову та літературу. Переглядаючи телеграм-канали бачив публікації ОСОБА_5 у якості генерального директора ГТРК ЛНР;
6) протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 05.08.2023 за участю свідка ОСОБА_7 , який впізнав ОСОБА_5 ;
7) протоколом огляду публікації у мережі Інтернет від 05.08.2023 за участю свідка ОСОБА_7 , який впізнав ОСОБА_5 ;
8) протоколом огляду інформації у мережі Інтернет від 23.08.2023, відповідно до якого у відкритому доступі наявна інформація про зайняття ОСОБА_5 посади генерального директора ГТРК ЛНР;
9) протоколом огляду інформації у мережі Інтернет від 24.08.2023, відповідно до якого у відкритому доступі наявна інформація про зайняття ОСОБА_5 посади генерального директора ГТРК ЛНР;
10) протоколом огляду інформації у мережі Інтернет від 31.08.2023, відповідно до якого у відкритому доступі наявна інформація про зайняття ОСОБА_5 посади генерального директора ГТРК ЛНР;
12) інформацією УІАП ГУНП в Луганській області, відповідно до якої, ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не притягувалася;
13) інформацією Мінсоцполітики України від 01.08.2023, відповідно до якої, ОСОБА_5 , не перебуває у якості внутрішньо-переміщеної особи;
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні та виконання завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
Щодо належного повідомлення про підозру.
У зв`язку зі збройною агресією РФ проти України, воєнним станом в Україні, захопленням м. Луганськ Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135 КПК України, повістки про виклик ОСОБА_5 для вручення письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України були розміщені:
1) 19.10.2023 повістки про виклик на 23.10.2023, 24.10.2023, 25.10.2023 у газеті «Урядовий кур`єр» від 19.10.2023 №210 (7608) та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора;
2) 26.10.2023 повістки про виклик на 30.10.2023, 31.10.2023, 01.11.2023 у газеті «Урядовий кур`єр» від 26.10.2023 №215 (7613) та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора.
Жодного разу у визначений час та місце ОСОБА_5 не з`явилася, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.
Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
Главою 11 КПК України визначається порядок виклику слідчим, прокурором, судовий виклик і привід.
Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.
Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Щодо ризиків.
Слідчий суддя вважає доведеними вказані ризики, передбачені пунктами 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
При цьому слідчий суддя враховує, що як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а обов`язки, про покладення (продовження) яких клопоче орган досудового розслідування у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.
Так, ризик того, що підозрювана буде переховуватися від органів досудового розслідування або суду підтверджується тим, що у разі визнання ОСОБА_5 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України, останній загрожує реальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 12 років.
Крім того, ОСОБА_5 до окупації м. Луганськ постійно проживала на території м. Луганськ, на підконтрольну територію України не виїжджала.
Як зазначено вище, ОСОБА_5 викликалася прокурором через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, але жодного разу на виклик не з`явилася, що вказує на стійке бажання уникнути кримінальної відповідальності за вчинені протиправні дії.
Крім того, з 02.11.2023 ОСОБА_5 перебуває у розшуку.
Додатково слід враховувати спосіб вчинення кримінального правопорушення (здійснення інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією, спрямованій на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації, збройних формувань та на уникнення нею відповідальності за збройну агресію проти України, за відсутності ознак державної зради) ) та місце його вчинення (на тимчасово окупованій території Луганської області). Вказані дії свідчать про наявність прямого умислу на їх вчинення, бажання настання відповідних наслідків.
На підтвердження ризику того, що підозрювана може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, свідчить наявність у неї необмеженого доступу до документів, що вказують на перебування її на посаді генерального директора ГТРК ЛНР, здійснення нею керівництва вказаною інформаційною платформою, формування та затвердження виду, обсягу, типу подачі інформації, керівництва підпорядкованими структурними підрозділами у сфері масової інформації, тощо.
В обґрунтування ризику того, що підозрювана буде незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які викривають його злочинну діяльність необхідно зазначити, що підозрювана перебуває на окупованій території, серед місцевих мешканців, а також спілкується з певним колом осіб, що протиправно займають різні посади в незаконних органах влади на окупованій території, а також особами, які їй підпорядковані, виконують її вказівки. Вказані особи можуть підтвердити вчинення підозрюваною протиправних дій, надати відповідні показання у суді та докази.
За відсутності доступу до вказаних території органу досудового розслідування, неможливістю допиту таких осіб у якості свідків, з одночасним перебуванням підозрюваної поряд з ними, остання має всі можливості незаконного впливу на них.
В обґрунтування ризику того, що підозрювана може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється свідчить те, що вона продовжує обіймати посаду генерального директора ГТРК ЛНР та співпрацювати з окупаційною владою. Будучи наділеною відповідним обсягом повноважень та маючи особливий статус, що визнається на окупованій території, підозрювана має всі умови для продовження протиправної поведінки, що не виключає і вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Щодо розшуку.
Постановою прокурора від 02.11.2023 на підставі ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_5 оголошено в розшук.
Щодо перебування підозрюваної на окупованій території.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на час подання клопотання, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 № 309, вся територія Луганського району Луганської області з 07.04.2014 перебуває під тимчасовою окупацією та оточенні (блокуванні) з боку РФ та незаконного збройного формування так званого «ЛНР».
Таким чином, факт тимчасової окупації території АДРЕСА_1 є загальновідомим та не потребує додаткового підтвердження Радою національної безпеки і оборони України та Президентом України, крім того він визнаний Кабінетом Міністрів України.
Той факт, що підозрювана ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території свідчать вищевказані матеріали кримінального провадження.
Висновки.
Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
З огляду на те, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що ОСОБА_5 набула статусу підозрюваної у кримінальному провадженні, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також факт того, що сукупність доказів у своєму зв`язку вказують слідчому судді на достатність підстави вважати, що підозрювана перебуває на тимчасово окупованій території України, її оголошено у розшук, слідчим суддею встановлено достатні підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, відповідно до приписів ч. 6 ст. 193 КПК України.
Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до вищевказаного переліку, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також враховуючи факт її переховування від органу досудового розслідування, а також те, що у кримінальному провадженні зібрані докази, які у своїй сукупності свідчать про вчинення нею інкримінованого їй кримінального правопорушення, беручи до уваги його тяжкість та специфіку, а також те, що у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого злочину їй може бути призначено покарання у виді реального позбавлення волі на строк до десяти років, дані про особу підозрюваної, до неї може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню.
Щодо застави.
Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.
Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.
Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до переліку, перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави слідчий суддя не визначає.
Інші питання.
Згідно ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі ч. 6 статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.
Визначення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, тобто визначення, таким чином строку тримання особи під вартою, здійснюється лише під час застосування щодо особи запобіжного заходу, що відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, можливе після затримання особи, а слідчий суддя, суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки такої особи до органу досудового розслідування, зобов`язаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за обов`язкової присутності такого підозрюваного, обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 194, 197 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:
Клопотання - задовольнити.
Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановлює ухвалу.
Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України строк дії такої ухвали не зазначається.
Дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали доручити прокурору Лисичанської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 .
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1