11.09.2024
Справа № 642/5252/24
Провадження № 1-кс/642/2884/21
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

06 вересня 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0006443 від 20.08.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Куп`янськ Харківської області, громадянки України, з повною вищою освітою, заміжньої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працюючої у період з 20.10.2008 по 23.10.2023 на посаді секретаря-друкарки Куп`янського міжрайонного відділу УСБ України в Харківській області, а з 23.10.2023 по теперішній час на посаді інспектора ІІІ категорії 1 сектору режимно-секретного відділу УСБ України в Харківській області, у військовому званні майстер-сержант, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.111-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у відношенні підозрюваної ОСОБА_4 .

Як вбачається з наданого клопотання та додатків до нього, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0006443 від 20.08.24, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 01.08.2022 року, будучи громадянином України, обіймаючи посаду секретаря-друкарки Куп`янського міжрайонного відділу Управління СБ України в Харківській області, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно та протиправно, добровільно за власним бажанням обійняла посаду «исполняющего обязанности заведующей библиотеки ІНФОРМАЦІЯ_2 » та створюючи умови для майбутнього впровадження у навчальному закладі «Куп`янський ліцей № 7» стандарти освіти російської федерації з впровадженням освітнього процесу на російській мові, здійснювала вилучення з бібліотеки української навчальної літератури, отримувала підручники та інші матеріали за стандартами рф для здійснення освітньої діяльності на тимчасово окупованій території Харківської області, тобто здійснювала їх заміну відповідно до вказівок окупаційної влади держави-агресора, виключаючи з освітнього процесу дотримання державних стандартів та освітніх програм України.

05 вересня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, а саме: дії громадянина України, спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладі освіти.

Таким чином ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 111-1 КК України, а саме дії громадянина України, спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладі освіти.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених ч.1 даної статті.

Підозра ОСОБА_4 підтверджується наступними зібраними у кримінальному провадженні доказами (копіями матеріалів кримінального провадження): повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення №9/19-1415; відповіддю на виконання доручення слідчого №9/19-1507; протоколами допитів свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; наказом призначення на посаду «исполняющего обязанности заведующей библиотеки ІНФОРМАЦІЯ_2 », від 01.08.2022 №82-к за підписом « ОСОБА_9 » - в.о. директора незаконного окупаційного закладу освіти під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 »; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжких злочинів.

Оскільки КПК України не містить визначення обґрунтованої підозри, за роз`ясненням вказаного поняття слід звернутися до практики ЄСПЛ. За загальною практикою Європейського суду з прав людини, що склалась з рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30.08.1990 року, п. 32, Series A, № 182, термін «обґрунтована підозра» у вчиненні правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У справі «Ердагоз проти Туреччини» висловлено позицію, що факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тим, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

Окрім того, на підтвердження обґрунтованості підозри, наявні фактичні обставини кримінального провадження дають можливість об`єктивно пов`язати обвинуваченого із вчиненням кримінального правопорушення (Рішення ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року).

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у обранні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_4 .

Така потреба обумовлена наявністю в ході досудового розслідування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України:

п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховуватися від органу досудового розслідування або суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_4 є військовослужбовцем, місце проходження служби якої визначається її керівництвом та в будь-який час може змінитись у тому числі у зону проведення активних бойових дій на території України, що створить умови для її переховування від органу досудового розслідування та суду в інших областях України, враховуючи, що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваної у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання. Крім того, вказані обставини створять складності явки або запізнення підозрюваного до органу досудового розслідування та суду.

п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 , розуміючи наслідки та ризик втечі для неї, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, своїх співслужбовців здійснити вплив на свідків, понятих, як благаючі або умовляючи їх, так і маючи безперешкодний доступ до вогнепальної зброї за допомогою якої може погрожувати свідкам, понятим, експертам щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді з метою уникнути покарання за вчинений злочин.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється підтверджується тим, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, як військовослужбовець військової служби, може вчинити інший військовий злочин, а саме самовільне залишення військової частини або місця служби, що кваліфікується за ст. 407 КК України, або дезертирство за ст. 408 КК України, тим самим переховуватись та ухилятись від кримінальної відповідальності за фактом вчинення нетяжкого злочину.

Оцінюючи в сукупності викладене, варто прийти до висновку, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку ОСОБА_4 та відповідно до ст. 194 КПК України, їй необхідно обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Так, з урахуванням наявності ризиків переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду з причин бажанням уникнути покарання за злочин, унеможливлює застосування до підозрюваної особистого зобов`язання.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_4 у вигляді застави, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, пов`язана з тим, що вона підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину пов`язаного із колабораційною діяльністю, м`якість застосування якого створить в очах суспільства та інших військовослужбовців уяву безкарності та свавілля.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_4 у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до сторони обвинувачення та суду не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до суду на першу вимогу. Водночас, поручителі з числа керівництва та співробітників СБ України не зверталися із письмовим зобов`язанням щодо поручительства та виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

ОСОБА_4 при обранні судом стосовно неї більш м`якого запобіжного заходу не буде позбавлена можливості чинити тиск на свідків, які вже надали органу досудового розслідування викриваючи показання та брали участь у проведенні слідчих дій, з метою змусити їх відмовитись від цих показань в суді. Запобігання настання вказаним ризикам без обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, є неможливим.

Враховуючи викладене, в ході досудового розслідування встановлено, наявність вищевказаних ризиків, таким чином, з метою забезпечення належного проведення усіх необхідних процесуальних дій для забезпечення повного, всебічного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, наявна обґрунтована необхідність щодо обрання запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_4 , у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Так, в разі застосування до ОСОБА_4 , більш м`яких запобіжних заходів, таких як застава, особиста порука, особисте зобов`язання, сторона обвинувачення не зможе в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та не матиме можливості запобігти здійснення останнім впливу на свідків, понятих з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню виконанню процесуальних рішень шляхом неявки в судові засідання та до органу досудового розслідування по справі за надуманими приводами, в тому числі і тимчасової непрацездатності. Зокрема, достовірність перевірки підстав неявки до органу досудового розслідування або суду вимагатимуть від сторони обвинувачення певного часу, що в свою чергу призведе до необґрунтованого затягування строків досудового розслідування.

Крім того, з метою забезпечення повного, всебічного, неупередженого досудового розслідування, та виявленню як тих обставин, що виправдовують так і тих, що викривають підозрюваного у разі визначення суми розміру застави є необхідність у покладенні на ОСОБА_4 , обов`язків згідно із ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування зі свідками, понятими, експертами.

За викладених обставин у сукупності, сторона обвинувачення вважає, що обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваною покладних на неї процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_4 є недостатнім щоб їх відвернути.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Підозрювана в судовому засіданні проти обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту заперечувала, просили застосувати до неї нічний домашній арешт.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.111-1 КК України.

Обґрунтованість підозри встановлена тими фактами та інформацією, яка наявна у сторони бвинувачення в даний час та зібрана в ході досудового розслідування.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст.184 КПК України слідчий суддя враховує наявність ризиків передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.111-1 КК України, тяжкість інкримінованого їй злочину, особу підозрюваної, яка раніше не судима, має постійне місце реєстрації та проживання, офіційно працює, заміжня та зважаючи на необхідність виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування, вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт, з забороною залишати житло у нічний час у період з 21-00 до 07-00 години.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд вважає за необхідне покласти на неї обов`язки, передбачені ст. 194 ч. 5 КПК України, а саме: прибувати до слідчого ДБР, прокурора або суду за першою вимогою; не відлучатися за межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування зі свідками, понятими, експертами.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193-194, 196, 369-372, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 у період з 21-00 години до 07-00 години наступного дня.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки передбачені ст.194 КПК України:

1)прибувати до слідчого ДБР, прокурора або суду за першою вимогою.

2)не відлучатися за межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утримуватись від спілкування зі свідками, понятими, експертами.

Строк дії ухвали - до 05 листопада 2024 року.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що в разі не виконання покладених на неї обов`язків до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1