Справа № 366/738/24
Номер провадження 1-в/366/35/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року селище Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Іванків клопотання прокурора Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про заміну покарання у виді арешту на інший вид покарання відповідно до ст. 72 КК України відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Поліського району Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Іванківського районного суду Київської області від 12.03.2024 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор звернувся в суд із зазначеним клопотанням, у якому просив замінити невідбуту частину покарання ОСОБА_4 , засудженому вироком Іванківського районного суду від 12.03.2024 року на інший вид покарання відповідно до ст. 72 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що згаданий вирок суду набрав законної сили 03.05.2024 та 07.05.2024 направлений для виконання до відділення поліції № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, однак, станом на 08.05.2024 залишається невиконаним, у зв`язку з тим, що 28.03.2024 набрав чинності України № 3342-ІХ «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань в умовах воєнного стану».

Згідно із зазначеним Законом, покарання у виді арешту за вчинення кримінальних правопорушень, до яких відноситься ч. 1 ст. 164 КК України, скасовується. В цю статтю вводиться інших альтернативний вид покарання, а саме, пробаційний нагляд.

Цим же законом зі ст. 11 КВК України виключено арештні доми як вид органів та установ виконання покарання, а також скасовано ст. ст. 15, 50-54 КВК України, що встановлюють порядок відбування арешту.

Тому, прокурор просить замінити засудженому ОСОБА_4 невідбуту частину покарання, згідно ст. 72 КК України, іншим покаранням.

Прокурор у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотання про розгляд справи без його участі, клопотання в порядку ст. 537 УПК України щодо заміни покарання засудженому ОСОБА_4 підтримує.

Засуджений ОСОБА_4 , його захисник, адвокат ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання також не з`явились.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України їх неявка не перешкоджає проведенню судового розгляду, тим більше, що суд не визнав явку зазначених учасників у судове засідання обов`язковою.

Ухвалення вироку у кримінальному провадженні здійснювалось в порядку спрощеного провадження у відповідності до ст.ст. 381, 382 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Розглянувши клопотання прокурора та матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого.

Судом встановлено, що вироком Іванківського районного суду Київської області від 12.03.2024 ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

Вирок набрав законної сили 03.05.2024.

Розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок суду від 07.05.2024 направлений для виконання до відділення поліції № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-IX від 23.08.2023, який набрав законної сили 28.03.2024, окрім іншого, викладено ст. 60 КК України у новій редакції, якою визначено, що покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті і встановлюється на строк від одного до шести місяців.

Відтак, згідно зі змінами в КК України, введені зазначеним Законом, покарання у виді арешту може бути застосовано лише до військовослужбовців.

Цим же законом зі ст. 11 КВК України виключено арештні доми як вид органів та установ виконання покарання, а також скасовано ст. ст. 15, 50-54 КВК України, що встановлюють порядок відбування арешту.

Пунктом 154 Закону № 3342-IX внесено зміни до розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» КК України, який доповнено пунктом 23 такого змісту: з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, замінити невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до статті 72 КК України.

Закон набрав законної сили 28.03.2024.

Цим законом також внесені зміни до ч. 1 ст. 164 КК України, згідно з якими, злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) карається громадськими роботами на строк від вісімдесяти до ста двадцяти годин або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк..

На час ухвалення судом обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 санкція ч. 1 ст. 164 КК України передбачала покарання у виді громадських робіт на строк від вісімдесяти до ста двадцяти годин або арештом на строк до трьох місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Аналіз попередньої та чинної редакції санкції ч. 1 ст. 164 КК України свідчить, що пробаційним наглядом фактично закінчено такий вид покарання як арешт у цій статті.

Статтею 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Внесені Законом № 3342-IX зміни в КК України фактично пом`якшують кримінальну відповідальність, оскільки арешт як покарання, на час його призначення ОСОБА_4 полягав у триманні засудженого в умовах ізоляції (ст. 60 КК України), а внесеними до КК України змінами (ст. 59-1 КК України) введено новий вид покарання «пробаційний нагляд», який полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Таким чином, засуджений ОСОБА_4 , який не є військовослужбовцем, не може відбувати покарання у виді арешту за вироком суду у зв`язку з тим, що після ухвалення вироку в КК України внесені зміни.

Тому, ОСОБА_4 , який не є військовослужбовцем, слід замінити невідбуту частину покарання у виді арешту, іншим видом покарання, передбаченим новою редакцією санкції ч. 1 ст. 164 КК України з урахуванням положень ст. 72 КК України.

Статтею 72 КК України (в редакції станом на 28.03.2024) встановлено співвідношення окремих покарань, зокрема, п. 2 ч.1 цієї статті визначено, що одному дню арешту відповідають:

а) два дні обмеження волі;

б) три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт;

в) два дні пробаційного нагляду.

Пункт 23 Розділ ІІ Перехідних положень КК України прямо передбачає, що з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань" засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, замінити невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до пп "в" п. 2 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту відповідають два дні пробаційного нагляду;

Таким чином, оскільки Закон України №3342-ІХ поліпшує становище засудженого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що останньому необхідно замінити невідбуту частину покарання, призначеного вироком суду від 12.03.2024 за ч. 1 ст. 164 КК України у виді арешту, невідбута частина якого станом на день розгляду клопотання становить 3 (три) місяці (90 днів), на більш м`яке покарання у виді пробаційного нагляду строком на 6 (шість) місяці (180 днів) з покладенням обов`язків, визначених ч. 2 ст. 59-1 КК України.

За таких обставин, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі ст. 72 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Замінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відбуте покарання за вироком Іванківського районного суду Київської області від 12.03.2024 з арешту строком 3 (три) місяці, що становить 90 днів, на пробаційний нагляд строком 6 (шість) місяців, що становить 180 днів.

На підставі ст. 59-1 КК України встановити засудженому ОСОБА_4 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд протягом 7 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 16.10.2024

Суддя ОСОБА_7