УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року

м. Київ

Справа № 761/28014/18

Провадження № 51 - 4680 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 01 серпня 2024 року щодо ОСОБА_5

та ОСОБА_6 ,

встановив:

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2023 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожного окремо, засуджено:

за ст. 28 ч. 1, ст. 340 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк

2 роки; за ст. 28 ч. 1, ст. 365 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі

на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк 3 роки; за ст. 366 ч. 1 КК України до покарання у виді обмеження волі

на строк 2 роки з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк 3 роки.

На підставі ст. 49 ч. 1 пунктів 2, 3, ст. 74 ч. 5 КК України ОСОБА_5

та ОСОБА_6 звільнено від покарання, призначеного за ст. 28 ч. 1, ст. 340, ст. 366 ч. 1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 серпня 2024 року задоволено клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , вищезазначений вирок місцевого суду скасовано,

на підставі ст. 49 КК України звільнено ОСОБА_5 та ОСОБА_6

від кримінальної відповідальності за ст. 28 ч. 2, ст. 41 ч. 4, ст. 340, ст. 28 ч. 2, ст. 41 ч. 4, ст. 365 ч. 2, ст. 28 ч. 2, ст. 41 ч. 4, ст. 366 ч. 1 КК України, а кримінальне провадження закрито на підставі ст. 284 ч. 2 п. 1 КПК України у зв`язку

зі звільненням обвинувачених від кримінальної відповідальності.

У скарзі порушується питання про перегляд ухвали апеляційного суду в касаційному порядку.

Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427

КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення

її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того,

у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа,

яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону,

що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, допущені судом при його винесенні, навести конкретні докази і аргументи

в обґрунтування кожної позиції.

Так, в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України прокурор у своїй касаційній скарзі, хоч і зазначає про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, незаконність та необґрунтованість судового рішення, проте

не наводить доводи на обґрунтування цього відповідно до положень ст. 438 ч. 1, статей 412, 413 цього Кодексу.

У поданій касаційній скарзі прокурор також не зазначає в чому полягає незаконність ухвали апеляційного суду в силу ст. 419 КПК України, які конкретно порушення закону, на його думку, було допущено цим судом.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання

про відкриття касаційного провадження.

Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Залишити скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_4 без руху.

Встановити прокурору ОСОБА_4 п`ятиденний строк

для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3