Справа № 601/2393/24
Провадження № 1-кс/601/538/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2024 року місто Кременець

Слідчий суддя Кременецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременець клопотання слідчого СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000369 від 02.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, неодруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше судимого: вироком від 07.02.2005 Кременецького районного суду Тернопільської області за ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 309 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від призначеного покарання з випробувальним строком на 2 роки; 16.02.2006 Кременецьким районним судом Тернопільської області за ч.2 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі; 19.05.2010 Кременецьким районним судом Тернопільської області за ст. 395 КК України до 2місяці арешту; 11.04.2011 Кременецьким районним судом Тернопільської області за ч.1 ст. 187, ч.1 ст. 186, ч. 1 ст. 122, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 11.12.2015 Кременецьким районним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі; 02.12.2020 Кременецьким районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців. На підставі ст.71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Кременецького районного суду від 11.12.2015 та остаточно визначено покарання у вигляді 2 років 6 місяців; 08.07.2021 Кременецьким районним судом Тернопільської області до 1 року 6 місяців обмеження волі. Відповідно до довідки про звільнення серія РІВ №11 779, звільнений 27.01.2023 у зв`язку з відбуттям строку покарання ), 15.04.2024 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000097 від 18.02.2024 за ч.4 ст.185 КК України щодо ОСОБА_4 скеровано до Кременецького районного суду Тернопільської області.

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

встановив:

До слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області надійшло вказане клопотання, в якому слідчий просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» до правоохоронних органів відносяться органи Національної поліції, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію» - завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Пунктом 2 статті 18 вказаного Закону передбачено, що поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій, зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчі органи поліції.

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» - Поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає в межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях.

Поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходи реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним кодексом України на підставі та порядку, визначених законом.

Так, 02 серпня 2024 року о 07 год. 30 хв. пройшовши цільовий інструктаж, згідно книги нарядів Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, дільничний офіцер поліції сектору превенції патрульної поліції Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 спільно із поліцейським, водієм роти реагування батальйону поліції охорони Управління поліції охорони в Тернопільській області старшим сержантом поліції ОСОБА_8 заступили в добовий наряд для патрулювання на території Кременецького району Тернопільської області на службовому автомобілі «Рено Дастер», р.н. НОМЕР_1 на синьому фоні у форменому одязі із розпізнавальними знаками.

02 серпня 2024 року близько 15 год. 34 хв., дільничний офіцер поліції сектору превенції патрульної поліції Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 спільно із поліцейським, водієм роти реагування батальйону поліції охорони Управління поліції охорони в Тернопільській області старшим сержантом поліції ОСОБА_8 прибули на виклик з лінії 102 за повідомленням про погрозу фізичною розправою або вбивством до приміщення продуктового магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по АДРЕСА_2 .

По приїзду на місце події, біля входу у приміщення магазину виявлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , який порушував громадський спокій та у правій руці тримав предмет, зовні схожий на ніж.

При спілкуванні із поліцейськими ОСОБА_4 грубо порушував громадський порядок, виражався нецензурною лайкою та провокував конфлікти із перехожими. На зауваження правоохоронців, вчиняв злісну непокору законним вимогам працівника поліції, хватаючи останнього за формений одяг та штовхаючись, у зв`язку із чим до ОСОБА_4 згідно ст.45 Закону України «Про Національну поліцію», було застосовано спеціальні засоби кайданки, після чого відносно останнього о 16 год. 11 хв. складено протокол про адміністративне затримання та доставлено до Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, що розташований за адресою: вул. Драгоманова, 5, м. Кременець Кременецького району Тернопільської області для подальшого оформлення адміністративних матеріалів.

02.08.2024 близько 16 год. 44 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні кімнати прийому громадян Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, що розташований за адресою: вул. Драгоманова, 5, м. Кременець Кременецького району Тернопільської області, поводив себе агресивно, категорично виражав супротив проведення вказаних процесуальних дій дільничного офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 . Під час спілкування та в ході виконання функціональних обов`язків вищевказаним поліцейським у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення побоїв працівнику правоохоронного органу, а саме дільничному офіцеру поліції сектору превенції патрульної поліції Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 02.08.2024 близько 16 год. 44 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні кімнати прийому громадян Кременецького районного відділу поліції ГУ НП в Тернопільської області, що розташований за адресою: вул. Драгоманова, 5, м.Кременець, Кременецького району, Тернопільської області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс один удар кулаком правої руки в голову зліва дільничному офіцеру поліції сектору превенції патрульної поліції Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_7 , який в той час виконував свої службові обов`язки, чим спричинив останньому побої у вигляді закритої травми голови, підшкірної гематоми в ділянці тім`яної кістки зліва.

Відомості за даним фактом 02 серпня 2024 року внесено до ЄРДР за №0000369 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, тобто в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу побоїв у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

03.08.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Обставинами, які дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення є: витяг з ЄРДР, протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 , протокол допиту свідка ОСОБА_9 , протокол затримання особи ОСОБА_4 , протокол огляду відеозапису, копія протоколу адміністративного затримання, довідка з медичного закладу на ОСОБА_7 .

Санкція ч. 2 ст. 345 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, та відповідно до вимог ч. 5 ст. 12 КК України є не тяжким злочином.

Відповідно до ч. 3 ст. 177 КПК України, підставою до застосування відносно ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України). Існування вказаного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_4 усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Також необхідно врахувати, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до не тяжкого злочину, та усвідомлюючи суворість зазначеного злочину та покарання, передбаченого за його вчинення, підозрюваний ОСОБА_4 може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини у справі Ілійков проти Болгарії закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

2) незаконно впливати на потерпілого, свідка у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення кримінальних правопорушень, у зв`язку із чим, підозрюваний може впливати на вказаних учасників провадження, чинити відповідний тиск, шляхом погрози він може схиляти потерпілу та свідків до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

3) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (п.5 ч.1 ст.177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 продовжує злочинну діяльність, зокрема встановлено, що в Кременецькому районному суді перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000097 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, який на даний час перебуває на розгляді. Незважаючи на вищевказане ОСОБА_4 вчинив ще один умисний злочин у якому . на даний час, підозрюється.

Необхідно врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, не стійкі соціальні зв`язки підозрюваного, відсутність у нього постійного місця роботи, майновий стан, репутацію, наявність психічного захворювання, дотримання умов застосування запобіжних заходів, ризики продовження чи повторення протиправної поведінки.

Особливого значення має тяжкість вчиненого підозрюваним злочину, те що він відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до не тяжких злочинів.

ОСОБА_4 будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення та перевиховання не став, та в період непогашеної та не знятої судимості, маючи виконувати вже обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, повторно вчинив умисний злочин.

Вказані обставини свідчать про систематичність у вчиненні кримінальних правопорушень, зокрема злочинів проти власності ОСОБА_4 , що підтверджується фактом продовження злочинної діяльності останнім та його підвищену суспільну небезпечність.

Згідно з положенням ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином, в даному кримінальному провадженні наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного ОСОБА_4 ..

З врахуванням вищенаведеного, прокурор просив клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з мотивів, у ньому наведених та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказав, що на час слухання клопотання щодо нього обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту по іншому кримінальному провадженні. Підставою для заміни запобіжного заходу стало те що він хворіє, стан його здоров`я погіршується. Тому просить витребувати з матіріалів справи № 601/1210/24 довідку про стан його здоров"я.

Посилається на те, що прокурор не довів вчинення ним кримінального правопорушення з посиланням на докази, не обґрунтував ризики, передбачені ст.177 КПК України,

Захисник ОСОБА_6 при вирішенні питання про обрання відносно його підзахисного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою також заперечив, підтримав доводи підзахисного, зазначивши що вказані прокурором ризики необгунтовані, не вказано причин неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, не вказано яким чином ОСОБА_4 може впливати на свідків та просить обрати інший запобіжний захід, у зв`язку з його тяжким станом здоров`я та необхідністю лікування.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Нормами ч.1 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

За змістом ч.4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч.1 ст. 178 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000369 від 02.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

03.08.2024 в межах кримінального провадження №0000369 від 02.08.2024, повідомлено про підозру ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 України.

Слідчий, звертаючись із клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання, довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, та повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів. Окрім цього, беззаперечних доказів, які б спростовували обґрунтованість підозри пред`явленої ОСОБА_4 , слідчому судді не надано.

При цьому, необхідно відзначити, що на даному етапі кримінального провадження стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку.

Відтак, слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

З огляду на вищенаведене та беручи до уваги те, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 України, слідчий суддя дійшов до висновку, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, є обґрунтованою.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що на даний час існують ризики зазначенні у клопотанні слідчого, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України). Існування вказаного ризику підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, зокрема, позбавлення волі на строк до п`яти років може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Відтак, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик, має місце у даному випадку та усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину і розмір покарання, з метою уникнення відповідальності ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України). Вказаний ризик при оцінці якого слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від цих осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом.

Вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 продовжує злочинну діяльність, зокрема встановлено, що в Кременецькому районному суді перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000097 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, який на даний час перебуває на розгляді. Незважаючи на вищевказане ОСОБА_4 вчинив ще один умисний злочин у якому . на даний час, підозрюється.

Також, судом враховуються дані, що характеризують особу ОСОБА_4 , а саме те, що він ніде не працює, хоча є особою працездатного віку, є неодруженим, утриманців не має, стан його здоров`я та міцність соціальних зв`язків останнього, а також те, що він раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, що свідчить про систематичність та стійкість протиправної поведінки обвинуваченого, його небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання.

Щодо клопотання підозрюваного щодо витребування з матеріалів справи № 601/1210/24 довідки про стан його здоровя слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ст. 22, 26 КПК України кримінальне провадження побудовано на принципах змагальності та диспозитивості, що полягає у самостійності та ініціативності реалізації сторонами провадження своїх процесуальних прав, зокрема, шляхом збирання доказів на підтвердження своєї позиції, доводів та аргументів.

На основі цього сторона захисту вільна у використанні способів збирання доказів на підтвердження обставин та фактів, доводів та аргументів, що є складовою або окремою частиною їх позиції по справі. Реалізація зазначеного права може здійснюватися, зокрема, шляхом витребування доказів за допомогою адвокатського запиту або звернення до суду з відповідним клопотанням у випадку необґрунтованої відмови у задоволенні адвокатського запиту чи неможливості в будь-який інший спосіб, крім як на підставі рішення суду, отримати певну інформацію.

Сторона захисту на основі принципу змагальності та диспозитивності могла скористатися всіма процесуальними механізмами на збирання відповідних документів, що підтвердять її позицію щодо неможливості тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 через його хворобу та стан здоров`я, зокрема, шляхом надання документації щодо діагнозу обвинуваченого, порядку лікування, умов, в яких повинен утримуватися обвинувачений, а також перебування погіршення стану здоров`я обвинуваченого у причинному зв`язку з триманням під вартою. Однак будь-яких медичних документів із зазначенням неможливості обвинуваченого триматися під вартою, транспортуватися конвоєм через виявлену хворобу тощо, а також клопотань щодо їх витребування внаслідок необґрунтованої відмови у задоволенні адвокатського запиту до суду не надходило і стороною захисту не надано. З огляду на наведене слідчий суддя відмовляє у клопотанні про витребування доказів.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, який під час судового розгляду, довів потребу застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки така міра запобіжного заходу забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, запобігання його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а тому суд вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Між тим, відповідно до частини 3 статті 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

Відповідно до частини 4 статті 182 КПК України, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави - 60 560,00 грн.

Відповідно до частини 4 статті 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 29 Конституції України, ст. ст. 176178, 183, 193, 194, 198, 205, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

постановив

В задоволені клопотання підозрюваного ОСОБА_4 про витребування доказів відмовити.

Клопотання про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль Тернопільської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, із середньою освітою, який на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не адвоката, не депутата, раніше судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, до 30 вересня 2024 року.

Встановити строк дії ухвали слідчого судді до 23 год. 59 хв. 30 вересня 2024 року.

Одночасно визначити заставу в розмірі 60 560,00 грн (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: код отримувача (код за ; ІНФОРМАЦІЯ_4 ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0003454; призначення платежу: застава за ОСОБА_4 у справі №601/2393/24; згідно ухвали слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 04.08.2024.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду або до слідчого чи прокурора;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення, прокурору та надіслати уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 06 серпня 2024 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1