Номер провадження: 11-сс/813/1281/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

користувач майна ОСОБА_6 ,

представника користувача майна ОСОБА_7 ,

власник майна ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання користувача майна ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24 липня 2024 року про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000889, внесеного до ЄРДР 21.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,-

установив:

Зміст оскарженого судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 та накладено арешт на автомобіль «TOYOTA-RAV4», н/з НОМЕР_1 , 2005 року випуску, синього кольору, номер кузова: НОМЕР_2 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним транспортним засобом власником та іншими особами.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, користувач майна ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвалу суду є незаконна, необґрунтована, невмотивована та такою, що підлягає скасуванню.

Крім того, в поданій апеляційній скарзі ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали, яке обґрунтоване тим, що вона не була повідомлена належним чином про розгляд клопотання про арешт майна, а про існування ухвали дізналась випадкова з ЄДРСР.

Позиції учасників судового розгляду.

Користувач майна ОСОБА_6 та її представник, а також власник майна ОСОБА_8 підтримали доводи клопотання та просила його задовольнити.

Прокурор Київської окружної прокуратури ОСОБА_10 надав заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали провадження та доводи клопотання, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь - якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Частина 1 ст. 24 КПК України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим кодексом.

Поряд з цим, у п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України визначено, що апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

В свою чергу, абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України прямо вказує - якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

За змістом статті 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені, зокрема законом, проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин. Отже, в ініційованому учасником кримінального провадження клопотанні про поновлення процесуального строку має бути наведено причини, через які цей строк пропущено. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Під поважними причинами пропуску процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати апеляційну скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

З матеріалів справи слідує, що розгляд клопотання про арешт майна на автомобіль «TOYOTA-RAV4», н/з НОМЕР_1 , 2005 року випуску, синього кольору, номер кузова: НОМЕР_2 , слідчим суддею здійснювався з повідомленням користувача майном ОСОБА_6 , що підтверджується довідкою про доставку смс на номер телефону НОМЕР_3 , про призначення судового засідання на 24.07.2024 року (а.с. 16), тобто строк для апеляційного оскарження ОСОБА_6 , почав обчислюватись з дня оголошення оскаржуваної ухвали, відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України. У свою чергу, ОСОБА_6 надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Апеляційну скаргу було подано засобами поштового зв`язку 02 серпня 2024 року (а.с.36), тобто поза межами п`ятиденного строку на апеляційне оскарження.

Так, у клопотанні про поновлення строку користувач майна ОСОБА_6 вказує на те, що вона не була повідомлена належним чином про розгляд клопотання про арешт майна, натомість, вказані твердження спростовуються матеріалами справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_6 , будучу обізнаний про розгляд клопотання про арешт майна, мала можливість скористатися своїм правом передбаченим національним законодавством та протягом строку, визначеного п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, подати апеляційну скаргу.

Таким чином, з огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що користувач майна ОСОБА_6 у своєму клопотанні не наводить достатніх та поважних підстав пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, а тому апеляційна скарга у відповідності до вимог ст. 399 КПК України підлягає поверненню особі, яка її подала.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга, подана після закінчення строку апеляційного оскарження, повертається, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Тож, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. 395, 399, 419 КПК України, апеляційний суд -

постановив:

Клопотання користувача майна ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24 липня 2024 року про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000889, внесеного до ЄРДР 21.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,- залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу користувача майна ОСОБА_6 , - повернути особі, яка її подала разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4