УХВАЛА

Іменем України

14 листопада 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000318 від 16.06.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області підполковника поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000318 від 16.06.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000318 від 16.06.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи неодноразово засудженим за вчинення умисних тяжких злочинів, останній раз 12.06.2020 Деснянським районним судом м. Києва за частиною 3 статті 186, частиною 1 статті 309, частиною 1 статті 70 Кримінального кодексу України до 4 років 6 місяців позбавлення волі та у період часу з 08.08.2020 по 11.07.2023 відбував покарання в Державній установі «Райківська виправна колонія (№73)».

Перебуваючи тривалий час у місцях позбавлення волі ОСОБА_6 , будучи засудженим за вчинення умисних тяжких злочинів, в точно невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20.05.2024, діючи з корисливих мотивів, направлених на отримання неконтрольованого державою прибутку від дій, пов`язаних із незаконним обігом психотропних речовин, наркотичних засобів і прекурсорів, вступив у попередню змову з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими на даний час невстановленими особами, з метою незаконного придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та передачі наркотичних засобів у місця позбавлення волі з метою збуту засудженим, які там утримуються.

З метою реалізації спільного злочинного умислу, ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та іншими на даний час невстановленими особами, маючи намір на здійснення злочинної діяльності, пов`язаної з незаконним придбанням, зберіганням, перевезенням з метою збуту та збуту наркотичних засобів у місця позбавлення волі, діючи всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», отримував поштові відправлення від різних осіб із наркотичними засобами, які незаконно зберігав та перевозив з метою подальшого збуту та передачі в місця позбавлення волі. В свою чергу, засуджені ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 займались збутом наркотичних засобів серед інших засуджених, які утримуються в ДУ «Райківська ВК (№73)».

Крім того, ОСОБА_6 , діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та іншими на даний час невстановленими, особами, у невстановлений час та місці незаконно придбав та зберігав з метою збуту за місцем свого проживання наркотичний засіб, обіг якого обмежений, метадон.

19.09.2024 за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено наркотичний засіб, обіг якого обмежений, метадон масою 0,2641 грама, який він зберігав з метою збуту.

Умисні дії ОСОБА_6 , які виразились у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні з метою збуту наркотичної речовини, а також у незаконному збуті вчинені за попередньою змовою групою осіб у місця позбавлення волі, кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України.

19.09.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України. Санкцією ч. 2 ст.307 КК України передбачено покарання у виді конфіскації майна.

В ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 має у власності нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 33056414. Даний факт підтверджується інформаційною довідкою №402379481 від 05.11.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Враховуючи дані встановлені під час досудового розслідування, є достатні правові підстави вважати, що майно, про арешт якого йдеться у клопотанні, може бути конфісковане на користь держави, а тому арешт майна є доцільним з метою його збереження.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі. Клопотання підтримав, просив задовольнити у повному обсязі.

Слідчий суддя дійшов висновку про доцільність розгляду клопотання без повідомлення підозрюваного ОСОБА_6 (власника майна) з метою недопущення відчуження майна до розгляду клопотання. Розгляд клопотання без повідомлення підозрюваного (власника майна) є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Розгляд клопотання здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши подані документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується клопотання, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення клопотання по суті, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що СУ ГУ НП в Житомирській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000318 від 16.06.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

19.09.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Санкцією ч.2 ст.307 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч.5 ст.170 КПК України).

Враховуючи стадію досудового розслідування, слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду цього клопотання. Слідчий суддя ураховує, що надані в межах розгляду клопотання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження матеріали свідчать про існування обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Наведене підтверджено такими доказами: витяг з ЄРДР від 16.06.2023; інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, інформаційна довідка №402379481 від 05.11.2024; повідомлення про підозру від 19.09.2024; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.09.2024 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя установив, що підозрюваному ОСОБА_6 на праві приватної власності належить нерухоме майно, а саме: квартира за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 33056414.

Даний факт підтверджується інформаційною довідкою №402379481 від 05.11.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Слідчий суддя ураховує, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, та слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Враховуючи положення п.3 ч.2 ст.170 КПК України, ч.5 ст.170 КПК України, належне повідомлення про підозру ОСОБА_6 , а також беручи до уваги наявність достатніх підстав вважати, що суд може призначити ОСОБА_6 покарання у виді конфіскації майна, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність накладення арешту нерухоме майно, що належить підозрюваному на праві власності.

З наведених мотивів слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання про накладення арешту.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 33056414.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11