г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3130/24
Номер провадження 1-кс/213/379/24
У Х В А Л А

Іменем України

21 серпня 2024 року слідчий суддя Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного, захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі клопотання Слідчого СВ ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , поданого в межах кримінального провадження №0000066, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного за ч. 2 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Фанчикове, Виноградівського району Закарпатської області, громадянин України, має вищу освіту, одружений, має на утриманні повнолітніх дітей, що є студентами денної форми навчання, та одна з яких має інвалідність 3 групи з дитинства; працює водієм у ТОВ «Вікна Віконда» водієм транспортних засобів на міжнародних перевезеннях, крім того є ФОП. Зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, вказали про існування ризиків за п.п.1,3 ч.1 ст 177 КПК України. Заперечували проти клопотання сторони захисту про відмову в задоволенні клопотання.

Підозрюваний та захисник просили відмовити у обранні запобіжного заходу, оскільки підозра необґрунтована, ризики не обґрунтовані. Вказували на наявність тісних соціальних зв`язків у підозрюваного, що він одружений, має чотирьох повнолітніх дітей, два сини перебувають в ЗСУ, доньки на його утриманні та проживають з ним, є студентками, одна з доньок має інвалідність 3 групи. Підозрюваний працює, та знаючи про наявність кримінального провадження по роботі виїздив з країни та повернувся, не переховувався, на виклики слідчого та прокурора завжди з`являвся. Підозрюваний волонтер, позитивно характеризується за місцем роботи. Просили відмовити у клопотанні.

Заслухавши сторони, дослідивши клопотання та матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно клопотання, у провадженні СВ ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000066, за ч. 1 ст. 366 КК України, за ознаками складання, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, та ч. 2 ст. 191 КК України, за ознаками розтрати та заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за яке ОСОБА_6 повідомлено про підозру.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

З`ясовано, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень з огляду на матеріали, додані до клопотання слідчого, які достатньо дають підстави дійти висновку, що дана особа могла б скоїти інкримінований їй злочин, тобто ймовірно є підстави допустити її причетність до його вчинення.

Крім того, згідно ст. 178 КПК України зазначено, що при обранні запобіжного заходу повинні враховуватися такі обставини, як тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, репутацію підозрюваного, вік та стан здоров`я підозрюваного.

Судом враховується, що підозрюваний на виклики слідчого та прокурора з`являвся, що підтвердив слідчий та прокурор в судовому засіданні; підозрюваний пояснив, що є ФОП, та працює у ТОВ «Вікна Віконда» і по роботі має виїздити за кордон, оскільки працює водієм автотранспортних засобів на міжнародних перевезеннях, він знаючи про наявність кримінального провадження по роботі виїздив за кордон та повернувся; підозрюваний одружений, має 4 повнолітніх дітей: два сини проходять військову службу в ЗСУ, дві доньки є студентками та перебувають на утриманні підозрюваного, одна з яких є інвалідом 3 групи з дитинства; дружина підозрюваного не працює і перебуває на його утриманні. Підозрюваний має місце реєстрації та проживання. Раніше не судимий. Характеризується позитивно; є волонтером, за що отримав відзнаки. Суд враховує, що за ст. 366 ч.1 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу або обмеження волі, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю; за ч.2 ст 191 КК України передбачено покарання обмеженням волі або позбавленням волі, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. Дані кримінальні правопорушення відносяться до категорії нетяжких злочинів.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

Важливим моментом в контексті оцінки доводів щодо застосування запобіжного заходу є й питання оцінки співвідношення між собою тяжкості інкримінованого особі кримінального правопорушення з оцінкою міцності соціальних зв`язків підозрюваного, про що зазначено в рішенні ЄСПЛ у справі «W. проти Швейцаріі» (від 26 січня 1993 року, серія А, № 254-А, пункт 33) - ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також контакти підозрюваного.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у даному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України,а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати на свідків.

Так, ризик переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування/суду є актуальним та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Тяжкість ймовірного покарання обґрунтовує ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Крім того, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження ризик впливу ОСОБА_6 на свідків у даному провадженні, оскільки він з ними знайомий, а тому він зможе змусити їх давати необхідні йому показання, які будуть заважати встановленню об`єктивної істини у справі.

Існування відповідного ризику обумовлено і тим, що показання свідків щодо обставин вчинення злочину мають значення для кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_6 як підозрюваного, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю, у тому числі опосередковано, впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

У даному випадку прокурором хоча і було доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, проте зазначені у клопотанні доводи не дають підстав вважати, що належну поведінку підозрюваного неможливо забезпечити шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. При цьому суд також враховує, що події які інкримінуються підозрюваному відбувались у 2022 році, тобто значний час тому. Щодо виїзду підозрюваного за кордон, то суду доведено, що підозрюваний працює водієм автотранспортних засобів на міжнародних перевезеннях, та при цьому виїжджав за кордон, повертався в Україну і на виклики слідчого з`являвся.

Так стороною захисту було надано пояснення, надано характеризуючі матеріали на підозрюваного, доведено наявність тісних соціальних зв`язків, що в сукупності дає суду підстави вважати про можливість запобігання вказаним ризикам, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 176 КПК України особисте зобов`язання є запобіжним заходом.

Враховуючи особливості події кримінального правопорушення (місце, мету, спосіб, засоби вчинення, тощо), наявність у підозрюваного соціальних зв`язків, що свідчить на користь останнього, є стримуючим фактором і може вважатися запорукою та певною гарантією для забезпечення належної процесуальної поведінки, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, буде слугувати завданням кримінального провадження, меті обрання запобіжного заходу, зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не буде надмірним тягарем у порушення прав підозрюваного. Вказаний запобіжний захід, із покладенням на підозрюваного обов`язків, буде достатнім для запобіганню зазначених ризиків.

Враховуючи вказане, клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не підлягає задоволенню, достатнім та дієвим буде застосувати запобіжний захід особисте зобов`язання, крім того, що це дасть змогу продовжувати підозрюваному працювати та утримувати сім`ю.

Керуючись ст.ст.107,131,176-178,182, 183-187,193-194.196-197 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, суду на визначений ними час; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання; утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених, згідно ухвали слідчого судді, обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід, а саме: особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою, та може бути накладене грошове стягнення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Копію даної ухвали направити для виконання та контролю до ВП № 7 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Строк дії ухвали в частині покладення обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, становить два місяці, а саме до 19.10.2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Дата складання повного тексту ухвали 21.08.2024р.

Слідчий суддя: ОСОБА_1