Справа № 714/1138/24
У Х В А Л А

"23" серпня 2024 р. м.Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2

розглянувши клопотання прокурора Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна (матеріали кримінального провадження №0003217 від 18.08.2024 р.),

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Посилається на те, що 18 серпня 2024 р. о 17:27 год. поліцейським був зупинений на трасі М19 503 км. в адміністративних межах с.Остриця Чернівецького району Чернівецької області вантажний автомобіль марки «КАМАЗ» н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 . Під час перевірки документів було встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння. В подальшому під час оформлення адміністративного матеріалу за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_4 намагався заволодіти вогнепальною зброєю та наніс тілесні ушкодження працівникам патрульної поліції.

18 серпня 2024 р. відомості про вказане кримінальне правопорушення було внесено до ЄРДР №0003217 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України.

В ході огляду місця події було вилучено вантажний автомобіль марки «КАМАЗ» н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_2 , які визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

У ході розслідування встановлено, що власником вантажного автомобіля марки «КАМАЗ» н.з. НОМЕР_1 та свідоцтва про його реєстрацію є ОСОБА_5 , а користувачем ОСОБА_4 .

Так як вилучений транспортний засіб має суттєве значення у кримінальному провадженні, оскільки він визнаний речовим доказом, та у зв`язку з тим, що вказаний траспортний засіб 18 серпня 2024 р. був учасником дорожньо-транспортної пригоди в с.Молниця Чернівецького району і відповідно пошкоджений, після чого залишив місце ДТП та поїхав в сторону м.Чернівці, після чого був зупинений працівниками патрульної поліції, де встановлено факт перебування водія ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння, з приводу чого складались адміністративні протоколи, та в процесі оформлення адміністративних матеріалів ОСОБА_4 вчинив опір працівникам поліції. А тому не накладення арешту на вказаний транспортний засіб та повернення його власнику позбавить орган досудового розслідування можливості проведення відповідних експертиз, в тому числі трасологічної експертизи для встановлення взаємозв`язку вчинення ДТП в с.Молниця на вказаному транспортному засобі. Крім того, у разі звернення власника з клопотанням про повернення даного майна у слідства не буде законної можливості його збереження, що може призвести до втрати речових доказів, а тому необхідно накласти арешт на вантажний автомобіль марки «КАМАЗ» н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про його реєстрацію, у тому числі для уникнення подальшого знищення, зміни чи відчуження иайна або інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічного та повному проведенню досудового розслідування.

Прокурор ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд клопотання у його відсутності, просив клопотання задовольнити.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_7 в судове засіданні не з`явився, подав письмову заяву, в якій просить відмовити в задоволенні клопотання прокурора з тих підстав, що майно на яке прокурор просить накласти арешт не відповідає критеріям зазначеним у ст.98 КПК України.

Дослідивши додані до клопотання письмові докази, вважаю за необхідне зазначити про наступне.

Відповідно до ч.1 та п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, метою якого є досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування.

Відповідно до п.1 ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та можу бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям речових доказів зазначених у статті 98 цього Кодексу.

Нормою ст.98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З наданих до клопотання матеріалів вбачається, що 18 серпня 2024 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесене повідомлення про кримінальне правопорушення за №0003217 та розпочате досудове розслідування за ч.2 ст.342 КК України, за фактом 18 серпня 2024 р. близько 18.00 год. ОСОБА_4 був зупинений на трасі АДРЕСА_1 , під час перевірки документів було встановлено, що ОСОБА_4 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. В подальшому під час оформлення адміністративного правопорушення за ст.130 КУпАП ОСОБА_4 намагався заволодіти вогнепальною зброєю та чинив опір працівникам патрульної поліції.

В ході огляду місця події було вилучено вантажний автомобіль марки «КАМАЗ» н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про його реєстрацію, які визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен зокрема враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч.2 ст. 173 КПК).

За наведених вище обставин, прихожу до висновку про відмову в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, яке було вилучено та визнано речовим доказом, а саме на вантажний автомобіль марки «КАМАЗ» н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про його реєстрацію, оскільки прокурором не доведено правової підстави для накладення арешту на таке майно, не доведено, що вилучені транспортний засіб і свідоцтво про його реєстрацію мають значення речових доказів в даному кримінальному провадженні (правова кваліфікація правопорушення ч.2 ст.342 КК України), тобто, що вони зберегли на собі сліди протиправної діяльності, є засобами або знаряддями вчинення кримінального правопорушення або ж у них містяться відомості, які потребують дослідження в ході досудового розслідування.

Згідно ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст.110, 131, 170, 171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Вилучений вантажний автомобіль марки «КАМАЗ» н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_2 , повернути власнику ОСОБА_5 або іншій уповноваженій особі.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду протягом 5-ти днів.

Слідчий суддя