Номер провадження:1-кс/521/2639/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за № 0001083 від 22.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси звернувся слідчий з клопотанням, погодженим з прокурором про накладення арешту на майно.

З клопотання вбачається, що 22.08.2024 до ч/ч ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в якій останній просить прийняти міри правового характеру до двох невстановлених осіб, які 21.08.2024, приблизно о 21 годині 10 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом ривку, із застосуванням насилля, що не є небезпечним для життя та здоров`я, відкрито заволоділи його майном, а саме: мобільним телефоном марки IPhone 12Pro Max, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , із сім-карткою за номерами телефонів: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 . Сума матеріального збитку уточнюється.

Так, 22.08.2024 слідчим слідчого відділення відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області в ході затримання в порядку ст. 208 КПК України особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України проведено обшук затриманої особи, під час якого виявлено та вилучено наступне:

- Кофта чорного кольору марки «DeFACTO» з написом на спині, яку поміщено до сейф-пакету № PSP4186061;

- Шорти сірого кольору з елементами чорного кольору, які поміщено до сейф-пакету № PSP4186062;

- Мобільний телефон марки Iphone 7,чорного кольору, в чохлі чорного кольору з паролем НОМЕР_5 , IMEI1: НОМЕР_6 , з сім-картою ПрАТ «Київстар», з мобільним номером телефону НОМЕР_7 , який поміщено до сейф-пакету №CRl1213671.

Згідно ст. 170 ч. 1 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначениму статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

22.08.2024 вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному проваджені постановою слідчого СВ ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області.

Враховуючи вище викладене, вилучене майно, має доказове значення у кримінальному провадженні, необхідні для повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування, а також є безпосередньо предметом і доказом вчинення кримінального правопорушення.

Слідча у судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій підтримала клопотання, та вважає, що є всі законні підстави для задоволення клопотання, з підстав які викладені в ньому, просила проводити розгляд клопотання без її участі.

Вивчивши клопотання та матеріали приложені до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, оскільки органом досудового розслідування доведена необхідність застосування арешту означеного майна, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 167 КПК України, встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч.2 ст.167 КПК України - підставою тимчасово вилученого майна є: п.1. підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; п.3. є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; п.4. одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона розпоряджатися та використовувати майно, на яке накладено арешт може бути застосована лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати чи пошкодження відповідного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей якщо є достатні підстави вважити, що вони зберегли на собі сліди злочину чи є предметом кримінального правопорушення. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, у даному випадку, враховуючи обставини злочину, слідчий суддя вважає, що є всі законі підстави вважати, що означені в клопотанні предмети підпадають під ознаки тимчасово вилученого майна, та з метою недопущення зникнення вилученого майна, втрати або його пошкодження, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати арешт вказаного майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 170 - 173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за № 0001083 від 22.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке виявлене та вилучене в ході проведення обшуку затриманої особи ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме::

- Кофта чорного кольору марки «DeFACTO» з написом на спині, яку поміщено до сейф-пакету № PSP4186061;

- Шорти сірого кольору з елементами чорного кольору, які поміщено до сейф-пакету № PSP4186062;

- Мобільний телефон марки Iphone 7,чорного кольору, в чохлі чорного кольору з паролем НОМЕР_5 , IMEI1: НОМЕР_6 , з сім-картою ПрАТ «Київстар», з мобільним номером телефону НОМЕР_7 , який поміщено до сейф-пакету №CRl1213671.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1