ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1040/24
Провадження №1-кс/477/1120/24
УХВАЛА

про скасування арешту майна

23 жовтня 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000041 від 24 квітня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

21 жовтня 2024 року ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, який накладено ухвалою слідчого судді від 01 травня 2024 року в частині, що стосується транспортного засобу, марки «MAZDA», моделі «Premacy», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору з ключами від нього.

В обґрунтування поданого клопотання посилається на те, що сектором дізнання ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області за фактом використання ОСОБА_3 завідомо підроблених документів було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000041 від 24 квітня 2024 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого частиною четвертою статті 358 КК України.

У цьому кримінальному провадженні 23 квітня 2024 року вилучено майно, що перебувало у володінні ОСОБА_3 , а саме транспортний засіб, марки «MAZDA», моделі «Premacy», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору з ключами від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 , видане 11 серпня 2022 року ТСЦ 5144 на ім`я ОСОБА_4 на яке ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 01 травня 2024 року накладено арешт з метою його збереження як речового доказу у кримінальному провадженні.

За доводами ОСОБА_3 , подальша необхідність у арешті вилученого у нього транспортного засобу на даний час відсутня, оскільки відносно вилученого майна проведено необхідні слідчі дії, зокрема і проведено експертне дослідження цього транспортного засобу, за результатом якого не виявлено ознак підробки номеру кузова, тому і підстав для його утримання його органом досудового розслідування на даний час немає.

Посилаючись на статті 170 -174 КПК України, просив скасувати арешт.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, подавши заяву про долучення доказів, а саме висновку експерта та розгляд клопотання без його участі.

Прокурор Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 , за клопотанням якого було накладено арешт на вилучене 23 квітня 2024 року майно, у судове засідання також не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Згідно з положенням частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до положень частини другої статті 174 КПК України про час та місце розгляду клопотання про скасування арешту майна повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно. Чинними положеннями КПК України не передбачена обов`язкова участь зазначених осіб під час розгляду клопотання про скасування арешту майна.

Враховуючи положення статті 174 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду клопотання про скасування арешту майна, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд клопотання за відсутності сторін.

Дослідивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, заслухавши представника власника/володільця майна, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною третьою статті 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з частиною першою статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СД ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000041 від 24 квітня 2024 року за правовою кваліфікацією, передбаченою частиною четвертою статті 358 КК України, за фактом використання ОСОБА_3 завідомо підроблених документів.

23 квітня 2024 року в ході огляду місця події на 165 км. автодороги М14, сполученням Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, поблизу с. Зайчівське Миколаївського району Миколаївської області у ОСОБА_3 вилучено транспортний засіб, марки «MAZDA», моделі «Premacy», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору з ключами від нього; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 , видане 11 серпня 2022 року ТСЦ 5144 на ім`я ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 01 травня 2024 року накладено арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 23 квітня 2024 року в ході огляду місця події, в тому числі на марки «MAZDA», моделі «Premacy», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору з ключами від нього, який перебував у користуванні ОСОБА_3 .

За аналізом положень глави 17 розділу ІІ КПК України, обґрунтованість арешту визначається: наявністю підстав для накладення арешту; дотриманням законодавчих приписів при вирішенні питання про арешт; відповідністю майна, на яке накладено арешт, його меті; зв`язком майна з обставинами, що розслідуються (крім конфіскації та відшкодування шкоди) - обґрунтованістю належності майна певній особі (особливо після обшуку); належним мотивуванням застосованого заходу забезпечення кримінального провадження в ухвалі слідчого судді про накладенні арешту; розумністю і співмірністю арешту.

Зазначеним вище обставинам, що визначають обґрунтованість арешту надана оцінка при його накладенні, що вбачається з ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 01 травня 2024 2023 року, та накладено арешт на вилучене майно з метою збереження речових доказів, зокрема.

Підставою арешту вилучених речей та документів став той факт, що постановою дізнавача від 24 квітня 2024 року вилучені в ході огляду місця події речі та документи визнано речовими доказами у кримінальному проваджені, оскільки вони відповідають критеріям, встановленим статтею 98 КПК України, та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час Кримінального провадження.

Метою арешту майна, відповідно до пункту 1 частини другої статті 170 КК України, є забезпечення збереження речового доказу.

При цьому, арешт вилучених речей та документів обумовлений необхідністю встановлення обставин кримінального провадження, що розслідується (зокрема проведення експертиз, так як вилучені речі могли бути засобами чи знаряддями вчинення кримінального правопорушення), з метою вирішення питань, які мають суттєве значення для досудового розслідування та належать до предмету доказування у даному кримінальному провадженні.

У свою чергу, враховуючи мету і підставу арешту, а також доводи ОСОБА_3 , що зазначені у його заяві про скасування арешту, слідчому судді необхідно з`ясувати, чи відпала подальша потреба у збереження вилученого майна як речових доказів у цьому кримінальному провадженні.

За змістом частини першої та другої статті 98 КПК, речовими доказами є, зокрема, матеріальні об`єкти, які містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.

У судове засідання прокурор Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 , за клопотанням якого було накладено арешт на вилучене майно, не з`явився та не довів необхідності подальшого утримання такого майна, при цьому слідчий суддя враховує, що з часу вилучення майна, що є предметом розгляду у даному клопотанні, пройшов тривалий час.

За висновком експерта від 01 жовтня 2024 року №СЕ-19/115-23/15785-КДТЗ ідентифікаційний номер наданого на дослідження транспортного засобу - марки «MAZDA», моделі «Premacy», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору є первинним та змінам не піддавався, що свідчить про те, що цілі, задля яких було накладено арешт на вилучене під час огляду місця події майно досягнуто.

Прокурором не зазначено про наявність потреби у подальшому утриманні стороною обвинувачення відповідного майна.

Оскільки слідчому судді не надано відомостей щодо необхідності подальшого утриманні майна стороною обвинувачення, що обумовлювало б його подальше утримання, враховуючи що з транспортним засобом проведено відповідні експертні дослідження, то зазначені обставини свідчать про відсутність потреби у подальшому утриманні стороною обвинувачення вилученого 23 квітня 2024 року майна.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що на даний час автомобіль марки «MAZDA», моделі «Premacy», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору з ключами від нього доказового значення не має, а отже більше не відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК, а тому у подальшому його арешті потреба відпала.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність скасування арешту з відповідного майна.

Керуючись статтями 98, 100, 170-174, 309, 372, 376 КПК

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 01 травня 2024 року на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено 23 квітня 2024 року в ході огляду місця події, а саме на транспортний засіб, марки «MAZDA», моделі «Premacy», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору з ключами від нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_6