Справа № 521/7579/24
Номер провадження:1-кс/521/1489/24
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 липня 2024 року м.Одеса
Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу, 17.03.2024, приблизно об 20 год. 00 хв., більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 та невстановлена особа, знаходячись біля ролетів «Будматеріали», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та діючи умисно, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом матеріальних цінностей, усвідомлюючи характер свого суспільно небезпечного діяння та наслідки його настання, за допомогою запальнички підпалили заздалегідь заготовлену пластикову пляшку із легкозаймистою речовиною та кинули її під ролети вказаного магазину, що призвело до займання.
Після цього ОСОБА_4 та невстановлена особа з місця події зникли, не ставши очікувати настання бажаних ними наслідків, чим завершили здійснення всіх умисних, цілеспрямованих дій, які вважали необхідними, направлених на умисне знищення майна потерпілого ОСОБА_7 , а саме магазину «Будматеріали», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , вчинене шляхом підпалу, чим виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, так як пожежа була помічена потерпілим та іншими особами, внаслідок чого і була локалізована.
Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України, а саме закінчений замах на умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу.
ОСОБА_4 18.03.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України, а саме закінчений замах на умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні належними та допустимими доказами у їх сукупності, а саме: протоколами огляду місця події, які було проведено за адресою: АДРЕСА_1 ; за адресою: АДРЕСА_2 , за адресою:. АДРЕСА_3 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , а також постановами про визнання речовими доказами та долучення їх до матеріалів кримінального провадження.
ОСОБА_4 18.03.2024 року було затримано в порядку ст.208 КПК України та останньому слідчим суддею Малиновського районного суду м. Одеси було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Так, прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси було погоджено та подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду м.Одеси внаслідок чого, 29.04.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Однак ОСОБА_4 з Одеського апеляційного суду м.Одеси зник в невідомому напрямку, місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 було невідоме, на виклики слідчого не з`являвся, переховувся від органу досудового розслідування.
Крім того, було надано доручення співробітникам СКП щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак надійшов рапорт співробітників СКП про те, що за останньою адресою ОСОБА_4 не проживає та не з`являється, на даний час місцезнаходження ОСОБА_4 не відоме. У зв`язку з вищевикладеним, 29.04.2024 ОСОБА_13 оголошено в розшук.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за скоєння якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, може вчинити інше кримінальне правопорушення, під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК.
Слідчий у клопотанні зазначає, що виходячи з характеру та обставин інкримінованого злочину, беручи до уваги особу підозрюваного, можна дійти висновку про те, що у разі застосування менш суворого запобіжного заходу буде неможливо запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків.Таким чином, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе гарантувати належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та перешкодити ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Крім того слідчий просить не визначати розмір застави відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, як до особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Все вищевикладене в сукупності на думку слідчого свідчить, що обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту підозрюваного та обмеження його конституційних прав, у даному випадку є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.
Прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити та не визначати розмір застави, оскільки підозрюваному було обрано ухвалою Одеського апеляційного суду від 29.04.2024 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатної особи, що складає 242240 гривень, проте підозрюваний не виконав цю ухвалу, став переховуватись від органу досудового слідства, був оголошений його розшук та останнього було затримано. Зазначена поведінка підозрюваного свідчить про його ухилення від виконання рішення суду та покладених обов`язків. Стосовно іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні обвинувальний акт вже направлено до суду.
Підозрюваний зазначив, що частково визнає свою вину у інкримінованому йому злочині, проти клопотання слідчого заперечує, просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки має місце проживання. Дійсно пішов з приміщення апеляційного суду після оглошення рішення суду про обрання стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки боявся працівників поліції, вважав, що вони його арештують. На цей час має інше місце проживання, про його зміну слідчого не повідомляв, працює без оформлення на ринку, тому зможе дотримуватися домашнього арешту. Також просив врахувати його стан здоров`я, що в 2019 році звертався до лікаря за медичною допомогою, а також має двох неповнолітніх дітей та хвору матір. Співмешканка з дітьми поїхали до Німеччини на цей час.
Захисник заперечувала проти задоволення клопотання, просила обрати стосовно підозрюваного домашній арешт. У випадку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити помірний розмір застави для підозрюваного, зазначивши, що підозрюваний має двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, вину частково визнає, наведені ризики не доведені, оскільки жодного виклику до слідчого не було.
Заслухавши думки учасників процесу, перевіривши та дослідивши надані матеріали до клопотання, суд вважає, що подане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, спробам знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, спробам незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадження, спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Вимогами ч.2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.1, ч.2 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
Статтею 2 КПК визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
На стадії досудового розслідування слідчий суддя наділений лише повноваженнями на перевірку обґрунтованості підозри, яка за своїм змістом до процедури висунення обвинувачення в порядку, передбаченому КПК України, на стадії досудового розслідування є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення, повідомлення про яке складається на певному етапі досудового розслідування, коли є підстави для формулювання підозри (ч. 1 ст. 276 КПК України). Повідомлення про підозру персоніфікує кримінальне провадження, є юридичним фактом, що породжує виникнення кримінальних процесуальних правовідносин, та етапом, з якого починає реалізовуватися кримінальна відповідальність.
При вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу оцінці судом підлягають наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК. Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
У матеріалах клопотання достатньо наявних даних, які указують на факти, що ОСОБА_4 міг вчинити вказане у клопотанні правопорушення і такі є переконливим для суду, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою. З наведених обставин, проводячи оцінку наданих суду матеріалів, доводів учасників процесу, слідчий суддя вважає, що підозра є обґрунтованою.
При вирішенні питання про ризики, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, з його слів має двох неповнолітніх дітей, хвору матір, постійне місце проживання, підозрюється у вчинені тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст.15 ч.4 ст.194 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років, що вказує на наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 18.03.2024 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України.
Ухвалою суду від 19.03.2024 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби з покладенням обов`язків відповідно до ч.5 ст.194 КПК України.
Постановою слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 29.04.2024 року оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки останній з приміщення Одеського апеляційного суду втік у невідомому напрямку, на виклики слідчого не з`являється, переховується від органу досудового слідства, у зв`язку із чим 29.04.2024 року було оголошено розшук обвинуваченого.
Ухвалою слідчого судді малиновського районного суду м.Одеси від 21.05.2024 року було задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою приводу його до Малиновського районного суду м.Одеси для розгляду клопотання про застосування йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зі змісту вказаної ухвали вбачається, що 29.04.2024 року оголошено розшук ОСОБА_4 .
Відповідно до протоколу затримання від 19.07.2024 року ОСОБА_4 було затримано на підставі ухвали Малиновського районного суду м.Одеси від 21.05.2024 року з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. 20.07.2024 року підозрюваного ОСОБА_4 доставлено до суду для розгляду зазначеного клопотання.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України.
Згідно ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється - є однією з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу. Також суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного та характер висунутого обвинувачення, тяжкість можливого покарання в їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі.
Відтак, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя враховує ту обставину, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 194 КК України, а також враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, особу підозрюваного, який переховувся від органу досудового розслідування, був оголошений його розшук, вимог наведеного законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підстав для обрання більш м`яких запобіжних заходів слідчим суддею не встановлено. Наявність у обвинуваченого неповнолітніх дітей та хворої матері з його слів не зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку, крім того сам підозрюваний зазначив, що його співмешканка та діти на цей час виїхали до Європи. Що стосується посилання на стан здоров`я підозрюваного, то останній в 2019 році звертався до лікаря з ряду захворювань, на час розгляду клопотання слідчому судді не надано жодного лікарського висновку, що підозрюваний за станом свого здоров`я не може перебувати під вартою.
Приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя також враховує, що стосвоно підозрюваного вже обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави на підставі ухвали Одеського апеляційного суду від 29.04.2024 року строком до 18.05.2024 року включно. Відповідно до зазначеної ухвали підозрюваний ОСОБА_4 брав участь у судовому засіданні та був обізнаний щодо зазначеного рішення суду, проте підозрюваний став переховуватися від органу досудового розслідування, що перешкоджало виконанню рішення суду та свідчить про його переховування від органу досудового розлідування та не бажання виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до п.3 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Враховуючи вищевикладене та поведінку підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваного слід визначити у межах строку досудового розслідування. Так під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею встановлено, що 18.03.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру, 29.04.2024 року оголошено розшук підозрюваного. 06.05.2024 року постановою прокурора стосовно підозрюваного виділено матеріали кримінального провадження в окреме провадження та зупинено досудове розслідування. Строк досудового розслідування з моменту повідомлення особи про підозру становить 2 місяці та строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадженняне включається у строки, передбачені цією статтею відповідно до вимог ст.219 КПК України. Отже з 19.07.2024 року - моменту затримання підозрюваного залишок строку досудового розслідування становить 17 діб у межах строку досудового розслідування та спливають 04.08.2024 року, тому запобіжний захід слід обрати у межах цього строку до 04.08.2024 року включно.
Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 183, 372 КПК України, слідчий суддя -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 17 (сімнацять) діб в межах строку досудового розслідування з триманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» до 04 серпня 2024 року включно без визначення розміру застави.
Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання 19.07.2024 року до 04.08.2024 року включно.
Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1