Справа №635/475/24
Провадження №1-кп/635/543/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області,

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі прокурорів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відео конференції) ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_9

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,

секретар судового засідання ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.5 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.5 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.263 КК України.

Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів із застосуванням застави у раніше визначеному розмірі, у випадку внесення якої покласти на обвинувачених обов`язки передбачені ст.194 КК України, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які не зникли і продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначив, що визначений розмір застави є одним і тим же, сума якої є непомірною для його родини, тому просив зменшити розмір застави.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти клопотання прокурора, зазначила, що прокурор подає кожного разу клопотання однакового змісту без належних доказів. На твердження прокурора, що не зменшились ризики, звертає увагу, що розгляд справи по суті не розпочинається через неявку потерпілих. Розмір застави є непосильною для родини підзахисного і не узгоджується із сумою збитків. ОСОБА_4 має хвору матір похилого віку, яка потребує догляду, оскільки майже не пересувається самостійно, а він є єдиним сином. Вважає, що обрання більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту мінімізує ризики, зазначені прокурором.

Обвинувачений ОСОБА_8 заперечував проти клопотання прокурора, зазначив, що він раніше не судимий, у нього є сім`я, яку він може втратити, перебуваючи під вартою, вини його у вчиненні кримінального правопорушення немає, просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, можливо з електронним засобом стеження.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 у судовому засіданні підтримала свого підзахисного, заперечувала щодо клопотання прокурора, зазначила, що її підзахисний перебуває під вартою 11 місяців. Прокурором в клопотанні не обгрунтовано необхідність застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою і те, що більш м`який запобіжний захід не може запобігти вказаним ним ризикам. ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки і запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю і покладенням обов`язків забезпечить належну процесуальну поведінку підзахисного.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти клопотання прокурора, вважає ризики, зазначені прокурором надуманими і необґрунтованими, просить зменшити розмір застави, зазначив, що в іншому кримінальному провадженні відносно нього раніше обирався запобіжний захід у вигляді застави і він його не порушував.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 підтримала свого підзахисного,заперечила проти клопотання прокурора. Вказала, що ризики, зазначені прокурором, необгрунтовані і є абстрактними. ОСОБА_6 має призовний вік і тому не зможе переховуватись від суду, запобігти ризику впливати на потерпілих і свідків можливо покладенням обов`язку не спілкуватися з ними. Вважає, що цілодобовий домашній арешт із електронним засобом стеження зможе запобігти заявленим ризикам, тому просить застосувати більш м`який запобіжний захід або зменшити розмір застави, який є непомірним.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28 вересня 2023 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування строком на 60 днів до 24 листопада 2023 року, з визначенням розміру застави у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який неодноразово продовжувався, останній раз до 24 серпня 2024 року включно, з раніше визначеним розміром застави у 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28 вересня 2023 року відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 24 листопада 2023 року, з визначенням розміру застави у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який в подальшому неодноразово був продовжений, останній раз до 24 серпня 2024 року включно, з раніше визначеним розміром застави у 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28 вересня 2023 року відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування строком на 60 днів до 25 листопада 2023 року з визначенням розміру застави у розмірі 180 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який в подальшому неодноразово був продовжений, останній раз до 24 серпня 2024 року включно, з раніше визначеним розміром застави у 180 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обвинувачених закінчується 24 серпня 2024 року.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час обрання та продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 слідчим суддею та судом було встановлено в тому числі наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор в обґрунтування клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме ризику можливості обвинувачених переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Поряд з цим, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи питання про продовження строку обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує дані про особу обвинувачених, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 є громадянином України, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, має судимості, які не зняті і не погашені у встановленому порядку, офіційно не працював та не має законних джерел доходу. В провадженні суду перебувають два кримінальні провадження відносно нього, які об`єднані в одне, а саме за ч.4 ст.185, ч.5 ст.185, ч.1 ст.357 КК України та за ч.4 ст.185 КК України, з яких кримінальні правопорушення за ч.4 ст.185 КК України є тяжкими і за ч.5 ст.185 КК України особливо тяжким.

ОСОБА_6 є громадянином України, не має офіційних джерел доходу, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів.В провадженні суду перебувають три кримінальні провадження відносно нього, які об`єднані в одне, а саме за ч.4 ст.185, ч.5 ст.185, ч.1 ст.357 КК України та за ч.4 ст.185 КК України, та за ч.1 ст.263 КК України, з яких кримінальні правопорушення за ч.4 ст.185 і ч.1 ст.263 КК України є тяжкими і за ч.5 ст.185 КК України особливо тяжким.

ОСОБА_8 є громадянином України, одружений, має двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185, ч.5 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, з яких кримінальні правопорушення за ч.4 ст.185 є тяжким і за ч.5 ст.185 КК України особливо тяжким.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого ОСОБА_4 переховуватися від суду, впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, суд враховує обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання та дані про його особу, що існують об`єктивні підстави вважати, що усвідомлюючи ризик бути засудженим до тривалого терміну ув`язнення у разі визнання його винуватим, обвинувачений перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, що свідчить, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України продовжує існувати. Оскільки розгляд кримінального провадження по суті не розпочато, потерпілі та свідки по даному кримінальному провадженню ще не допитані, а обвинувачений обізнаний про місце їх проживання, існує висока вірогідність незаконного впливу на них з боку обвинуваченого, що може негативно вплинути на встановлення істини у кримінальному провадженні. Крім того, враховуючи, що обвинувачений не має законних джерел доходу, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів,що свідчить про його схильність до вчинення правопорушень і наявність ризику вчинення ним інших правопорушень, тобто продовжує існувати ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.,

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого ОСОБА_6 переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, суд враховує обставини вчинених правопорушень, тяжкість покарання та дані про його особу, а тому є підстави вважати, що усвідомлюючи ризик бути засудженим до тривалого терміну ув`язнення у разі визнання його винуватим, обвинувачений перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, що свідчить, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України продовжує існувати. Крім того, розгляд кримінального провадження по суті не розпочатий, потерпілі та свідки по даному кримінальному провадженню ще не допитані, а обвинувачений обізнаний про місце їх проживання, тому у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо нього існує висока вірогідність незаконного впливу на них з боку обвинуваченого. Враховуючи, що ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, офіційно не працює та не має законних джерел доходів, суд приходить до висновку, що вказані обставини об`єктивно свідчать про його схильність до вчинення правопорушень і наявність ризику вчинення ним інших правопорушень, тобто продовжує існувати ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.,

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого ОСОБА_8 переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, суд враховує обставини вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість покарання та дані про його особу, тому є об`єктивні підстави вважати, що усвідомлюючи ризик бути засудженим до тривалого терміну ув`язнення у разі визнання його винуватим, обвинувачений перебуваючи на свободі може переховуватися від суду, що свідчить, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України продовжує існувати. Також продовжує існувати ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки кримінальне провадження по суті не розглядалось, потерпілі та свідки по даному кримінальному провадженню ще не допитані, а обвинувачений обізнаний про місце їх проживання, отже існує висока вірогідність незаконного впливу на них з боку обвинуваченого, що може негативно вплинути на встановлення істини у кримінальному провадженні. Враховуючи, що ОСОБА_8 офіційно не працював та не має законних джерел доходів, та приходить до висновку, що вказані обставини об`єктивно свідчать про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин, суд вважає, що ризики, передбачені п.п. 1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання та продовження строку запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_8 , доведені прокурором, не зникли та продовжують існувати, та виправдовують тримання осіб під вартою.

Враховуючи викладене, а також з урахуванням того, що судовий розгляд кримінального провадження не розпочатий, ризики не зменшились, суд приходить до висновку про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

За таких обставин, суд не може погодитись з доводами сторони захисту щодо відсутності ризиків, оскільки ризик це подія, яка імовірно може настати за наявності певних підстав.

Оцінивши в сукупності наведені обставини, суд дійшов висновку про відсутність беззаперечних стримуючих факторів, що можуть виключати наявність зазначених ризиків, а тому не може погодитись з доводами сторони захисту щодо дієвості інших запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

В засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинувачених під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Ураховуючи наведене, у суду є обґрунтовані підстави вважати, що з моменту взяття обвинувачених під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинувачених може забезпечити більш м`який запобіжний захід.

На підставі вищевикладеного, суд, перевіривши обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинувачених, пов`язаного з обмеженням їх прав на свободу та особисту недоторканість, дійшов висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави відповідає меті його застосування, є пропорційним заявленим прокурором ризикам та запобігає спробам вчинити дії, передбачені статтею 177 КПК України.

Під час визначення розміру застави суд поряд з положеннями статей 182, 183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні. Оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим і дані про їх особу, матеріальний стан, суд вважає доцільним залишити обвинуваченим раніше визначений розмір застави, оскільки підстави для зменшення розміру застави на даний час відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 182, 183, 197, 199, 315, 537, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 18 жовтня 2024 року включно.

Визначити щодо ОСОБА_4 суму застави у розмірі 250 (двісті п`ятдесят)прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 647250 (шістсот сорок сім тисяч двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 18 жовтня 2024 року включно.

Визначити щодо ОСОБА_8 суму застави у розмірі у розмірі 180 (сто вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 466020 (чотириста шістдесят шість тисяч двадцять) гривень 00 копійок.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 18 жовтня 2024 року включно.

Визначити щодо ОСОБА_6 суму застави у розміріу розмірі 250 (двісті п`ятдесят)прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 647250 (шістсот сорок сім тисяч двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Застава може бути внесена обвинуваченим або заставодавцем на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області (одержувач: ТУ ДСА України в Харківській області; код одержувача: 26281249; банк одержувача: ДКСУ м. Київ; МФО одержувача: 820172; р/р: UA 0006674) до сплину терміну тримання під вартою обвинуваченого.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,з-під варти звільнити та покласти на нього наступні обов`язки:

1)прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або перебування; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) утриматись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,з-під варти звільнити та покласти на нього наступні обов`язки:

1)прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або перебування; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) утриматись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,з-під варти звільнити та покласти на нього наступні обов`язки:

1)прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або перебування; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) утриматись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Встановити строк дії ухвали до 18 жовтня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а обвинуваченим - в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

У зв`язку із перебуванням головуючого у нарадчій кімнаті у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.307 КК України повний текст ухвали оголошений 26 серпня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1