Справа № 530/1305/24
Номер провадження 1-кп/530/163/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" липня 2024 р. м. Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши в закритому судовому засіданні в залі суду, в місті Зіньків Полтавської області кримінальне провадження № 0000206 від 25.04.2024 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, розлученого , маючого на утриманні неповнолітню дочку , призваного до Збройних ІНФОРМАЦІЯ_2 01.06.2023, перебуваючого у військовому званні «сержант», на момент вчинення кримінального правопорушення перебуваючого на посаді командира 4 зенітного кулеметного відділення 1 зенітного кулеметного взводу 5 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 призвано на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.06.2023 № 12, сержанта ОСОБА_4 , призначено на посаду командира 4 зенітного кулеметного відділення 1 зенітного кулеметного взводу 5 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списку списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення. ОСОБА_4 вважається таким, що з 01.06.2023 приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Відповідно до приписів ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на момент вчинення злочину, сержант ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують сержант ОСОБА_4 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, сержант ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Пунктом 3 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст.ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан.

Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2119-IX від 15.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

21.04.2022 Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 19.04.2022 №259/2022 до 25.05.2022.

22.05.2022 Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 № 341/22 на 90 діб.

15.08.2022 Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 № 573/2022, яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні на 90 діб до 21.11.2022.

18.11.2022 Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.11.2022 № 757/2022, яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні на 90 діб.

07.02.2023 Верховна Рада прийняла Закон України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким затверджено Указ Президента України від 06 лютого 2023 року № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», згідно якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

02.05.2023 Верховна Рада прийняла Закон України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким затверджено Указ Президента України від 01 травня 2023 року № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», згідно якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

27.07.2023 Верховна Рада прийняла Закон України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким затверджено Указ Президента України від 26 липня 2023 року № 451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», згідно якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

08.11.2023 Верховна Рада прийняла Закон України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким затверджено Указ Президента України від 06 листопада 2023 року № 734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», згідно якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

06.02.2024 Верховна Рада прийняла Закон України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким затверджено Указ Президента України від 05 лютого 2024 року № 49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», згідно якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Так, сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем призваним під час мобілізації, перебуваючи на посаді командира 4 зенітного кулеметного відділення 1 зенітного кулеметного взводу 5 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 , з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, не маючи об`єктивних та поважних підстав для залишення розташування військової частини, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників,

08.03.2024, до 08 год. 30 хв., більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, самовільно залишив розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та перебував поза її межами, при цьому час проводив на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину НОМЕР_1 , або звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього до 09.05.2024.

Таким чином, 08.03.2024, до 08 год. 30 хв., більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем призваним під час мобілізації, перебуваючи на посаді командира 4 зенітного кулеметного відділення 1 зенітного кулеметного взводу 5 зенітної кулеметної роти, проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , умисно, самовільно залишив розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в умовах воєнного стану та незаконно перебував за її межами до 09.05.2024.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України при вищезазначених обставинах визнав повністю, вказав що він не бачив свого сина 5 років , а останній був проїздом , тому він без дозволу покинув військову частину , відпустки йому не надали офіційно , назад у частину не повернувся , ніяких доказів поважності причини відсутності у частині до 09.05.2024 року немає , затримали його вдома , на запитання прокурора відповів що дійсно бажає продовжити проходити військову сліжбу , каявся, просив суворо не карати.

Суд, за згодою всіх учасників судового провадження, обмежився допитом обвинуваченого, оголошенням документів, які характеризують особу обвинуваченого , докази по справі не досліджувалися, в зв`язку з тим, що суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження цих доказів, які ніким не оспорюються, обвинуваченому роз`яснено ст. 349 КПК України щодо оскарження вироку .

Суд, враховуючи пояснення надані обвинуваченим в судовому засіданні при допиті, вивчивши документи надані прокурором, приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив злочин , передбачений ч.5 ст.407 КК України.

При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення передбачені ч. 5 ст. 407 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу винного, який раніше не судимий, обставини, що пом`якшують покарання: визнання вини, щире каяття, сприяння слідству , відсутність обтяжуючих обставин.

Враховуючи обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття, сприяння слідству визнання вини, відустність обставин, які обтяжують покарання, суд приходе до висновку, що виправлення ОСОБА_4 не можливе без ізоляції його від суспільства, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі .

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349 , 368, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 5 ст. 407 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання відраховувати з дня затримання ОСОБА_4 - 09.05.2024.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Зіньківський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

суддя ОСОБА_1