В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000624 від 20.06.2024, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Закарпатської області, м. Ужгород, зареєстрованої та тимчасово проживаюча за адресою АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, із середньою освітою, тимчасово не працюючої, не одруженої, раніше судимої 29.11.2023 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч. 2 ст. 309 КК України, до покарання у виді 1 року позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України, звільнивши від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, строком на 1 рік

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

встановив:

12.12.2023 року до Ужгородського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області надійшов супровідний лист №1-в/284/23 від 17.11.2023 року та копія ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 16.11.2023 року відносно ОСОБА_3 , які були прийняті до виконання.

ОСОБА_3 з 23.09.2023 року по 10.04.2024 року перебувала в ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9).

12.04.2024 року ОСОБА_3 було ознайомлено з ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 16.11.2023 року, з порядком та умовами відбування засудженої до громадських робіт, у результаті чого була відібрана підписка, анкета, проведено профілактичну бесіду про недопущення скоєння нею в подальшому нового злочину, порушень громадського порядку, де ОСОБА_3 власноруч розписалася.

12.04.2024 року засудженій було видано направлення для відпрацювання громадських робіт, а саме до КП «Парк культури та відпочинку «Під замком», в якому зазначалося, що вона зобов?язалася приступити до відпрацювання громадських робіт з 15.04.2024 року.

17.04.2024 року надійшли розпорядження про прийняття ОСОБА_3 на безоплатні громадські роботи та графік виходу на роботу, згідно якого, починаючи з 15.04.2024 року по 30.04.2024 року, зазначена громадянка мала відпрацювати 56 годин.

01.05.2024 року надійшов табель, згідно якого ОСОБА_3 відпрацювала 56 годин відповідно складеного графіка виходу на роботу. Також надійшов графік виходу на роботу на період з 01.05.2024 року по 31.05.2024 року.

06.05.2024 року надійшло повідомлення з КП «Парк культури та відпочинку «Під Замком», у якому зазначається, що ОСОБА_3 не виходить на роботу з 01.05.2024 року.

06.05.2024 року ОСОБА_3 направлено виклик для явки до уповноваженого органу з питань пробації з метою встановлення причин невиходу на відпрацювання громадських робіт (дата явки на 15.05.2024 року).

15.05.2024 року ОСОБА_3 з?являється до уповноваженого органу з питань пробації та надає пояснення, у якому зазначає, що не з?являлася для відпрацювання, оскільки знайшла собі підробіток нянею, не мала часу для відбування покарання. Підтверджуючих документів не надала, тобто поважних причин невиходу на громадські роботи не має. Додатково, зазначаючи у поясненні, попросила видати їй нове направлення до КП «КШЕП» Ужгородської міської ради для подальшого відбування покарання.

Цього ж дня, ОСОБА_3 за порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, без поважних на те причин, було винесено попередження про притягнення до кримінальної відповідальності. Із засудженою проведена бесіда профілактичного характеру про недопущення у подальшому порушень порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, попереджена про відповідальність на підставі статті 389 КК України.

15.05.2024 року ОСОБА_3 було видано направлення до КП «КШЕП» Ужгородської міської ради, у якому засуджена розписалася про отримання та зобов?язалася продовжити відпрацювання з 16.05.2024 року.

20.05.2024 року був направлений запит до КП «КШЕП» Ужгородської міської ради з метою уточнення інформації щодо виходу на відпрацювання громадських робіт ОСОБА_3

22.05.2024 року надійшло повідомлення КП «КШЕП» Ужгородської міської ради, у якому зазначається, що ОСОБА_3 не з?явилася на підприємстві для відбування громадських робіт з 16.05.2024 року по 22.05.2024 року.

У подальшому, з 23.05.2024 року по 11.06.2024 року ОСОБА_3 викликалася до уповноваженого органу з питань пробації для дачі пояснень, однак за викликами не з?явилася, про причини невиходу на громадські роботи не повідомила.

12.06.2024 року ОСОБА_3 був здійснений телефонній дзвінок, яка у розмові зобов`язалась з`явитися до уповноваженого органу з питань пробації для дачі пояснень 13.06.2024 року.

Однак, 13.06.2024 року ОСОБА_4 до уповноваженого органу з питань пробації не з?явилася, про причини не повідомила.

14.06.2024 року ОСОБА_3 зателефонувала до уповноваженого органу з питань пробації та пояснила, що зможе з?явитися до уповноваженого органу з питань пробації 17.06.2024 року у зв?язку із сімейними обставинами.

17.06.2024 року ОСОБА_3 з`явилася до уповноваженого органу з питань пробації та надала пояснення, у якому зазначила, що не прибула за направленням до КП «КШЕП» Ужгородської міської ради не маючи на те поважних чи обґрунтованих причин, ОСОБА_3 було винесено попередження про притягнення до кримінальної відповідальності. Із засудженою повторно проведена бесіда профілактичного характеру про недопущення у подальшому порушень порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, попереджена про відповідальність на підставі статті 389 КК України.

Згідно ч. 3 ст. 40 КВК України ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт є невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.

Таким чином, ОСОБА_3 діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, систематично не виконувала встановлені ст. 37 КВК України обов`язки щодо відбування призначеного їй покарання у виді 240 годин громадських робіт, а саме: додержуватися встановлених відповідно до закону порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених згідно направлення Ужгородського РВ філії ДУ «Центру пробації» в Закарпатській області від 12.04.2024 об`єктах і відпрацювати встановлений судом строк громадських робіт, починаючи з 01.05.2024 до відбування покарання у вигляді громадських робіт не приступила до визначеного органом пробації місця, а саме: КП «Парк культури та відпочинку «Під замком» Ужгородської міської ради для відбування покарання у вигляді громадських робіт.

А також, згідно направлення Ужгородського РВ філії ДУ «Центру пробації» в Закарпатській області від 16.05.2024 №3380/39/12/1-24 об`єктах і відпрацювати встановлений судом строк громадських робіт, починаючи з 16.05.2024 до відбування покарання у вигляді громадських робіт не приступила до визначеного органом пробації місця, а саме: КП «КШЕП» Ужгородської міської ради для відбування покарання у вигляді громадських робіт.

На підставі викладеного, ОСОБА_3 не виконує вирок Ужгородського міськрайонного суду від 16.11.2023, а саме неодноразово, тобто допустила більше двох разів порушень трудової дисципліни протягом місяця та більше двох разів не вийшла протягом місяця на громадські роботи, відпрацювавши із призначених 240 громадських робіт лише 56 години, вкотре не з`явилася на відпрацювання залишку 184 годин громадських робіт.

Вказані дії ОСОБА_3 згідно з обвинувальним актом кваліфіковано за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Вищевказані обставини, встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження. Разом з обвинувальним актом подано письмову заяву обвинуваченої ОСОБА_3 , складену в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження.

В обвинувальному акті також міститься клопотання прокурора, в якому він просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

З огляду на вказане, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч. 2 ст. 382 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, а саме ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення кримінальний проступок, дані про особу обвинуваченої, яка раніше судима.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 судом не встановлено.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_3 , наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинувачій, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого - кримінальний проступок, за наявності альтернативної санкції, передбаченої ч. 2 ст. 389 КК України, суд дійшов висновку, що обвинуваченій ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді пробаційного нагляду.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 та для запобігання вчинення кримінальних правопорушень як нею, так і іншими особами.

Керуючись ст. ст. 100, 373, 374, 375, 376, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

громадянку України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1