Справа № 191/5852/23
Провадження № 1-кп/191/437/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Василівка-на-Дніпрі Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не працював, не одружений, зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1) 25.02.2020 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у сумі 1020 грн. 31.08.2020 р. знятий з обліку Синельниківського ФДУ ЦП в Дніпропетровській області у зв`язку з оплатою штрафу;

2) 04.12.2020 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт;

3) 11.02.2021 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч.1 ст.71, 72 КК України до арешту строком на 3 місяці 5 днів;?

4) 05.03.2021 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 70 КК України до арешту строком на 3 місяці 5 днів;

5) 08.04.2021 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190, ч.4 ст.70 КК України до 1 року позбавлення волі;

6) 09.06.2021 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць;

7) 09.08.2021 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 40 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 2 місяці, звільнений 11.03.2022 р. по відбуттю строку покарання,

8) 05.07.2023 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

02.11.2023 року в період часу з 06 годин 00 хвилин по 10 годину 00 хвилин (більш точний час в ході проведення досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де він проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Достовірно знаючи, що на території вказаного домоволодіння та будинку знаходяться цінні речі, які належать ОСОБА_6 , у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану (введеного указом Президента України від 24.02.2022 р. №64/2022, продовженого указом Президента України від 17.05.2022 р. №341/2022 строком на 90 діб - до 22.08.2022 р., продовженого указом Президента України від 12.08.2022 р. №573/2022 строком на 90 діб до 20.11.2022 р., продовженого указом Президента України №757/2022 строком на 90 діб - до 19.02.2023 р., продовженого указом Президента України №58/2023 строком на 90 діб - до 20.05.2023 р., продовженого Указом Президента України №254/2023 строком на 90 діб - до 18.08.2023 р., продовженого указом Президента України №451/2023 строком на 90 діб - до 16.11.2023 р.).

Перебуваючи за місцем свого мешкання за вказаною адресою, а саме в зальній кімнаті, ОСОБА_4 побачив три нові комплекти постільної білизни, які визначив для себе, як об`єкт свого злочинного посягання.

Після чого, ОСОБА_4 реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану та звернення його на свою користь, достовірно знаючи, що його мати ОСОБА_6 вдома відсутня, впевнившись у відсутності свідків-очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер і за його протиправними діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, в цей же день, а саме 02.11.2023 року, в період часу з 10 години 00 хвилин по 13 годину 00 хвилин (більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено), знаходячись у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , таємно, повторно викрав комплект постільної білизни «Коlосо» з фланелевого матеріалу, вартістю 908 гривень 65 копійок; комплект постільної білизни « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з сатинового матеріалу, вартістю 2278 гривень 00 копійок; комплект постільної білизни «Altinbasak» з сатинового матеріалу, вартістю 2573 гривень 80 копійок, які належить потерпілій ОСОБА_6 .

Після чого, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 , діючи умисно, з викраденим майном з місця вчинення злочину пішов, викраденим майном, належним ОСОБА_6 , розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв останній матеріального збитку на загальну суму 5760 гривень 45 копійок.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України.

Прокурор Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_3 у судовому засіданні обставини, визначенні в обвинувальному акті підтримала у повному обсязі, в обґрунтування винуватості обвинуваченого зазначила, що дослідженні в ході судового розгляду докази підтверджують протиправність злочинних дій ОСОБА_4 , а кваліфікація кримінального правопорушення є вірною для того, щоб довести винуватість останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України поза розумним сумнівом.

Відтак, прокурор просила суд визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. Застосувати ст.71 КК України, приєднавши частину невідбутого покарання за попереднім вироком, та остаточно призначити покарання у виді п`яти років трьох місяців позбавлення волі.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, в той день матір поїхала у м.Дніпро. Йому було погано, треба було похмелитися, а грошей не було. Він вирішив взяти постільну білизну, що належить його матері. Отримав за три комплекти від ОСОБА_7 приблизно 500 грн. Кошти витратив у магазині на алкоголь. Коли матір приїхала, то почала питати про постіль. Він просив її нікому не говорити про те, що він зробив. Вона спитала, чи він поїде у реабілітаційний центр і він погодився. За те, що зробив йому соромно, розкаюється, про все що зробив розповів поліції. Алкоголем зловживає з 16 років. Раніше пів року працював у м.Дніпрі. але всі зароблені кошти витрачав на алкоголь.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно в умовах воєнного стану, повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами в кримінальному провадженні.

Зокрема, під час судового розгляду було досліджено наступні докази:

- допитано потерпілу ОСОБА_6 , яка пояснив, що вона дати вже не пам`ятає, але це було у 2023 році. Вона перебувала вдома за адресою: АДРЕСА_1 . Здається це була неділя. Потім зранку поїхала до його старшого сина у м.Дніпро, так як він перебуває на примусовому лікуванні. Син залишився вдома сам. Коли повернулася, то він уже перебував в стані алкогольного сп`яніння. Так як гроші йому не лишала, то почала питати, де вні взяв гроші на алкоголь і він сказав, що продав постільну білизну. Так як він був у неадекватному стані, то вона побоялась одразу викликати поліцію, а зателефонувала до реабілітаційного центру. Після того, як сина забрали до реабілітаційного центру, то вона викликала поліцію. Син вкрав у неї три комплекти постільної білизни;

- допитано свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що він вже дати не пам`ятає. Був на своєму городі. Прибирав там. До нього підійшов ОСОБА_9 . Йому було дуже погано. Костя сказав, що йому треба похмелитися і дві коробки постільної білизни продати. Він сказав, що дасть йому гроші, а постільну білизну нехай лишить. Свідок зазначив, що знав, що обвинувачений ніби-то взявся за розум і вирішив йому допомогти, щоб він нікуди не подів ту постіль. Потім він ще один комплект приніс. Він дав обвинуваченому 500 грн. Знає обвинуваченого приблизно 15 років.

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.11.2023 року;

- протокол огляду місця події від 07.11.2023 року;

- протокол огляду предмету від 07.11.2023 року;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.11.2023 року;

- протоколи пред`явлення речей для впізнання від 07.11.2023 року;

- постанову про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 07.11.2023 року;

- звіт про фактичні затрати на проведення судово товарознавчої експертизи №5764/23 від 20.11.2023 року та висновок експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №5764/23 від 20.11.2023 року.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч.1 ст.337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні наведені вище докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, враховуючи, що показання потерпілого та свідка, дані ними безпосередньо в судовому засіданні, є послідовними, відповідають іншим обставинам справи та підтверджуються дослідженими письмовими доказами, які, на думку суду, є належними та допустимими, не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки підстав ставити їх під сумнів у суду немає, тому суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненому повторно в умовах воєнного стану, кваліфікуючи його дії за ч.4 ст. 185 КК України.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, згідно із ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, характер діянь, форму й ступінь вини, мотиви вчинення кримінальних правопорушень і дані про особу винного, який раніше судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбаченою ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Згідно із ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Таким чином, зважаючи на той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, суд, враховуючи особу обвинуваченого, повне визнання вини обвинуваченим, суспільну небезпечність даного злочину, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України із застосуванням положень ч.1 ст.71 КК України у виді позбавлення волі.

За переконанням суду, саме така міра покарання є законною, обґрунтованою, справедливою, необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів необхідно вирішити згідно із ст.100 КПК України.

Згідно ч.4 ст.122 КПК України експертам, спеціалістам і перекладачам повинна бути сплачена винагорода за виконану роботу, якщо це не є їх службовим обов`язком.

Враховуючи те, що в межах досудового розслідування по даному кримінальному провадженню судово-товарознавча експертиза №5764/23 від 20.11.2023 року була проведена судовим експертом ОСОБА_10 , що не являється її службовим обов`язком, то з обвинуваченого необхідно стягнути на її користь винагороду за виконану нею роботу в сумі 300,00 грн.

Цивільний позов у межах кримінального провадження не заявлявся.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 100, 122, 368, 370, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.07.2023 року у виді п`яти років трьох місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 25.12.2023 року по день набрання вироком законної сили.

Строк запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

Речові докази у справі:

- диск із записом слідчого експерименту залишити в матеріалах кримінального провадження;

- комплект постільної білизни « ІНФОРМАЦІЯ_4 » з фланелевого матеріалу, комплект постільної білизни «CROWN» з сатинового матеріалу та комплект постільної білизни «Altinbasak» з сатинового матеріалу, які були передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити у власності потерпілої.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь судового експерта ОСОБА_10 (розрахунковий рахунок КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) винагороду за виконану роботу в сумі 300,00 грн.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1