1-кп/205/1047/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 жовтня 2024 року місто Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро кримінальне провадження за № 0000030 від 7 січня 2024 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, з вищою освтою, не одружного, військовслубовця військової служби за мобілізацією, командиру взводу забезпечення 1 самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України, раніше не судимого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

6 січня 2024 року, близько 19 години 30 хвилин, ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи її на посаді командира взводу військової частини НОМЕР_1 , керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем «Jeep Grand Cherokee» з литовським реєстраційним номером НОМЕР_2 який належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 Liutkevicius vinkas, рухаючись у темний час доби по сухому, освітленому асфальтовому покриттю проїжджої частини дороги по АДРЕСА_3 , з включеним ближнім світлом фар, зі швидкістю руху не менше ніж 52,8 - 55,2 км/год, в порушення вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», п.п. 2.3. б), 12.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, відповідно до яких:

п. 1.3: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3 (б).: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 12.3: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

п. 12.9 (б): «Водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и"»;

ст. ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху та маючи можливість об`єктивно виявити пішохода ОСОБА_6 , перетинаючого зліва направо по ходу руху автомобіля проїзну частину дороги по проспекту Івана Мазепи в м. Дніпрі, завчасно не вжив усіх можливих дій для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, в результаті чого 06 січня 2024 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, в районі нерегульованого перехрестя вулиці полковника Горленка з вулицею Івана Мазепи в місті Дніпрі здійснив наїзд передньою частиною автомобіля ««Jeep Grand Cherokee» з литовським реєстраційним номером НОМЕР_2 який належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 Liutkevicius vinkas, на праву поверхню тіла пішохода ОСОБА_6 , внаслідок чого пішохід ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження у вигляді:

- закритої черепно - мозкової травми з крововиливами в м`які покривні тканини голови у обох скроневих та лобно-тім`яних ділянках, багатоуламковим переломом кісток склепіння черепу з переходом на основу черепа в передню та середню черепні ямки, крововиливами під м`які мозкові оболонки речовини головного мозку по випуклій поверхні всієї лівої півкулі, крововиливами в речовину головного мозку в правій тім`яній, правій лобній, правій скроневій ділянках та у верхній частини мозочку, забійною раною на верхній повіці правого ока у зовнішнього кута; садна по задній поверхні правого передпліччя у нижній третині; травми тазу з закритим уламковим переломом крила правої клубової кістки по задній поверхні (розташованого на відстані 93 см вгору від підошовної поверхні стоп) та крововиливами в м`які тканини навколо перелому; травми лівого колінного суглобу з закритим крайовим переломом міжвиросткового підвищення великогомілкової кістки (розташованого на відстані 42 см вгору від підошовної поверхні стоп), крововиливом в м`які тканини колінного суглобу, синцем по внутрішній поверхні колінного суглобу (розташованого на відстані 41 см вгору від підошовної поверхні стоп) та садном по передній поверхні гомілки у верхній третині (розташованого на відстані 40 см вгору від підошовної поверхні стоп); садна правої стопи в проекції основи 1-го пальця; саден по тильній поверхні лівої стопи, враховуючи характер та локалізацію яких, можливо зазначити, що під час контакту з транспортним засобом потерпілий ОСОБА_6 знаходився у вертикальному або близькому до нього положенні, та був звернутий правою поверхнею тіла до виступаючих частин транспортного засобу, а нижні кінцівки ОСОБА_6 знаходились у кроковому положенні, що підтверджується характером переломів кісток та висотою їх розташування; тілесні ушкодження прижиттєві, виникли незадовго перед настанням смерті, від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі) та у своїй сукупності перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті та, згідно правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень, є тяжкими за ознакою небезпеки для життя.

Смерть ОСОБА_6 , настала 06 січня 2024 року близько 19:48 годин в кареті швидкої медичної допомоги на місці пригоди, тобто в районі перехрестя проспекту Івана Мазепи та вулиці полковника Горленка в Новокодацькому районі м. Дніпра.

Таким чином дії ОСОБА_3 , кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_6 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що обвинувачення йому зрозуміле, вину у скоєному визнає повністю. Зазначив, що обставини вчинення кримінального правопорушення в обвинувальному акті викладені вірно. Пояснював, що він 6 січня 2024 року виконуючи завдання командування, повертався з міста Дніпра в розташування своєї частини. Швидкість автомобіля була не велика, оскільки він не знає доріг міста. Потерпілого він замітив вже пізно у зв`язку з чим не встиг загальмувати. Як тільки сталося зіткнення він одразу зупинився, та намагався надати першу медичну допомогу, оскільки він має необхідні навички. Оцінів стан постраждалого, викликав карету швидкої допомоги та поліцію. Після пригоди, всіма можливими способами допомагав матері загиблого, відшкодував моральну та матеріальну шкоду. Кожного разу при зустрічі з матір`ю загиблого просив і зараз просить вибачення, оскільки розуміє розміри втрати . Проосить суд не позбавляти його волі, а дозволити йому продовжити служити, та виконувати свій борг перед державою. Також пояснив, що по роду його служби він постійно користується транспортним засобом, у зв`язку з чим просить суд не позбавляти його права керування транспортними засобами.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, притензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має.

На підтвердження вини обвинуваченого, судом під час судового розгляду досліджені в порядку ст. 94 КПК України, надані стороною обвинувачення письмові докази.

На підставі повідомлення від 6 січня 2024 року посадових осіб, на службу 102, 7 січня 2024 року, було внесено відомості до ЄРДР за № 0000030 про те, що 6 січня 2024 року о 19-30 годині водій ОСОБА_3 , (військовослужбовець ЗСУ в/ч НОМЕР_4 ) керуючи автомобілем «Джип Черокі» рухаючись по проспекту І. Мазепи в місті Дніпрі, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який перетинав проїздну частину у невстановлеому місці справа на ліво. Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_6 загинув. Водій ОСОБА_3 тверезий. Правова кваліфікація дій визначена за ст. 286 ч.2 КК України.

Під час проведення огляду місця події а саме ділянки місцевості на перехресті проспекту Івана Мазепи та вулиці Полковника Горленко в Новокодацькому районі міста Дніпра, було встановлено місце розташування автомобіля «Джип Черокі» та пошкодження на автомобілі, місце розташування трупа, що зафіксовано в протоколі огляд місця дорожньо трапспортної пригоди від 6 січня 2024 року зі схемою та фототаблицею.

Згідно висновку судово медичної експертизи № 48 не від 08 січня 2024 року, у ОСОБА_6 , було виявлено тілесні ушкодження а саме: сумісна тупа травма тіла з переломами кісток черепу тазу та лівої гомілки. Розповсюджені інфільтруючі крововиливи під м`якими мозковими оболонками та у товщі їх у обох півкулях головного мозку лівій лобній, лівій скроневій правій тім`яній та скроневій частках з розповсюдженням крововиловів на речовини мозку правої півкулі на кору та підкоркові структури головного мозку. Інфільтруючий крововилив у м`яких покровах голови, м`яких тканинах лівої гомілки та у м`яких тканинах тазу праворуч.

Тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла: синець на внутрішній поверхні у проекції лівого колінного суглобу; садна на правому передпліччі у нижній третині по задній поверхні на правій стопі біля основи першого пальця, на тильній поверхні лівої стопи, на лівій гомілці у верхній третині по передній поверхні; рана на верхній повіці правого ока по зовнішній поверхні; крововилив у м`яких покривних тканинах голови; крововиливи під м`яку мозкову оболонку ; багатоуламковий перелом кісток основи та склепіння черепу; крайовий перелом присереднього виростку лівої великогомілкової кістки у верхній третині; уламковий перелам правого крила клубової кістки по задній поверхні; крововиливи у навколишні м`які тканини навколо переломів. Виявлені тілесні ушкодження прижиттєві, виникли незадовго перед настанням смерті, від дії тупого твердого предмету або при ударі об такий, у своїй сукупності, перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Смерть настала від сумісної тупої травми тіла з переломами кісток черепу, тазу та лівої гомілки , яка ускладнилася розвитком шоку.

При судово-токсилогічному дослідженні крові з трупа, виявлений етіловий спирт у концентрації 3,26 %, що стосовно живих осіб може відповідати сильному алкогольному сп`янінню.

Згідно висновку експерта № 48 не/68 від 2 лютого 2024 року, смерть ОСОБА_6 настала від сумісної тупої травми тіла з переломами кісток черепу, тазу та лівої гомілки, яка ускладнилася розвитком шоку.

Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень можна вважати що в момент первинного контакту з травмуючим засобом (автомобілем) потерпілий знаходився у вертикальному або близькому до нього положенні та був звернутий до нього лівою зовнішньо бічною поверхнею тіла.

Під час проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_8 , останній повідомив про напрямок руху загиблого, місце перетину дороги загиблим. За поясненнями свідка було зроблено заміри, що зафіксовано в протоколі проведення слідчого експеременту від 31 січня 2024 року зі схемою та фототаблицею.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/104-24/8461-ІТ від 14 березня 2024 року, швидкість руху автомобіля «Джип Черокі» до початку гальмування була не меньш ніж 52,8-55,2 км/год.

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 138 від 7 березня 2024 року, весь комплекс виявлених у ОСОБА_6 , тілесних ушкоджень дає можливість вказати, що механізм їх виникнення складаєтться з трьох фаз:

- первинний контакт з бампером, решіткою радіатора та капотом автомобіля з правою поверхнею тіла ( таз) та внутрішньою поверхнею лівого колінного суглобу травма тазу з закритим уламковим переламом крила правої клубової кістки по задній поверхні ( розташованого на відстані 93 см. вгору від подошовної поверхні стоп) та крововиливами в м`які тканини навколо переламу та травми лівого колінного суглобу з закритим крайовим переламом міжвиросткового підвищення великогомілкової кістки ( розташованого на відстані 42 см вгору від підошовної поверхні стоп) крововиливом в м`які тканини колінного суглобу, синцем по внутрішній поверхні колінного суглобу (розташованого на відстані 41 см вгору від підошовної поверхні стоп) та садном по передній поверхні гомілки у верхній третині (розташованого на відстані 40 см вгору від підошовної поверхні стоп)

- перекидання тіла через автомобіль;

- удар та ковзання тіла о тверде дорожнє покриття (закрита черепно-мозкова травма та садна кінцівок)

Під час проведення слідчого експеременту за участю ОСОБА_3 , останній повідомив, що він рухався по АДРЕСА_3 , в темну пору доби. Дорога освітлювалася ліхтарями. По правій смузі, по переду нього, рухалася вантажівка, він перестроївшися на ліву смугу руху, та майже порівнявшися з вантажівкою, побачив чоловіка, якій перебігав дорогу з ліва на право, та раптово вибіг на проїзну частину. Уникнути зіткнення не вдалося. Напрямок руху автомобіля та пішохода, місце зіткнення, було зафіксовано в протоколі проведення слідчого експерименту від 5 березня 2024 року зі схемою та фототаблицею.

Згідно висновку № СЕ-19/104-24/16846 від 23 квітня 2024 року, в дорожній обстановці що сталася, водій автомобіля «Джип Черокі» ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.3, 12.9 «б» та дорожнього знаку 3.29 Правил дорожнього руху України. Водій ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода своєчасним застосуванням екстренного гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду. Дії водія ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.12.3 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даною ДТП.

Зауважень щодо достовірності та допустимості наданих суду доказів з боку учасників судового розгляду висунуто не було.

Таким чином, оцінивши всі в сукупності зібрані та перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковано за ч.2 ст. 286 КК України, оскільки він керуючи транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого .

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними у постанові Пленуму Верховного Суду України N 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", при призначенні покарання за відповідною частиною статті 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

ОСОБА_3 раніше не судимий, скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином з необережності, однак сприяв встановленню істини у справі, намагався врятувати потерпілого, надати йому першу медичну допомогу, одразу викликав швидку та поліцію, має постійне місце проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не перебуває на обліку в міських диспансерах, є військовослужбовцем, за місцем служби характеризується позитивно як військовослужбовець, який спроможний добре та якісно виконувати свої службові обов`язки, який володіє високим рівнем професійних знань та методичної підготовки. Учасник бойових дій, за час повномаштабного вторгнення, має вісім нагород та відзнак, ( Нагрудний знак МО «За зразкову службу»; Орден «За мужність» ІІІ ступеню; Золота медаль заслуг ордену крила Святого Михайла ( Іспанія); Медаль ВМС «За сприяння військово- морським силам України»; Медаль МО «Хрест військова честь»; Медаль МО « Хрест сухопутних військ») відшкодував шкоду потерпілій, у зв`язку з чим остання притензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, що суд визнає як пом`якшуючи обставини справи.

Обтяжуючі провину обставини передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.

За приписами статей 50, 65 та 75 КК питання призначення покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням можливості досягти мети покарання як такої, що включає не тільки кару, а і виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Стаття 75 КК передбачає що, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно висновку КП «ДБКЛПД» ДОР від 12 січня 2024 року, у ОСОБА_3 на момент огляду, станом на 23-35 годину 6 січня 2024 року, ознак сп`яніння не виявлено.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про можливість призначити ОСОБА_3 покарання увиді позбавлення волі в межах санкції статті, із застосуванням вимог ст.ст. 75,76 КК України.

При цьому суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, і буде цілком відповідати тяжкості вчинених кримінального правопорушення, особі винного.

Вирішуючи питання щодо призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд виходить з наступного.

Згідно п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за ст.286 КК України, необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Суд враховує що ОСОБА_3 вчинив необережне кримінальне правопорушення, пов`язане з порушенням правил керування транспортним засобом, що потягло за собою смерть потерпілого. При цьому суд враховує і ті обставини, що потерпілий ОСОБА_6 , під час загибелі знаходився в стані сильного алкогольного сп`яніння, що також вплинуло на його реакцію. ОСОБА_3 є військовослужбовцем, боронить нашу Батьківщину з 2014 року. По роду своєї служби, постійно користується автомобілем, в тому в числі для виконання бойових завдань, у зв`язку з чим позбавлення його права керування транспортним засобом призведе до неможливості виконання поставлених цілей. Враховуючи вищенаведене суд вважає за можливе не позбавляти ОСОБА_3 права керування трапспортним засобом.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 за даним кримінальним провадженням не обирався.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_7 не заявлявся.

Процесуальні витрати відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.118, ч.2 ст.124 КПК України за проведення експертиз № СЕ-19/104-24/1058-ІТ в розмірі 3029,12 гривень; № СЕ-19/104-24/8461-ІТ в розмірі 1514,69 гривень; № СЕ-19/104-24/16846 в розмірі 9087,36 гривень а всього в сумі 13631,17 гривень підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 369, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 ( п`ять ) років без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 (два) роки, якщо він протягом встановленого строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судових експертиз № СЕ-19/104-24/1058-ІТ; № СЕ-19/104-24/8461-ІТ; № СЕ-19/104-24/16846 - в розмірі 13631,17 гривень.

Речові докази:

- автомобіль «Jeep Grand Cherokee» з литовським реєстраційним номером НОМЕР_2 який належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 «Liutkevicius vinkas», який було передано на зберігання ОСОБА_3 - залишити в його розпорядженні.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1