Справа№ 347/1267/24
Судове провадження № 1-кп/938/109/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.04.2024 за №0000124, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Яблунів Косівського району Івано-Франківської області, громадянина України, із середньою освітою, не працевлаштованого, неодруженого, утриманців не має, депутатом не обирався, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

обвинувачений ОСОБА_3 , будучи особою, яке керує транспортним засобом, вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, що спричинило потерпілій особі тяжке тілесне ушкодження.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_3 , 08.04.2024 близько 00:20год., не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, порушуючи правила експлуатації транспортного засобу, керуючи мотоциклом марки «Zongshen», робоча гальмівна система якого знаходилась у стані часткової відмови, рухався грунтовою дорогою зі сторони присілку Горішній в напрямку присілку Плаюци в селі Космач Косівського району Івано-Франківської області.

Всупереч ст.14 Закону України «Про дорожній рух», згідно якої учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, ОСОБА_3 порушив вимоги чинних Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями, не врахував дорожню обстановку, проявив неуважність, та допустив падіння керованого ним мотоцикла. При цьому ОСОБА_3 порушив наступні вимоги пунктів Правил дорожнього руху України , а саме:

-п. 1.3., який зазначає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;

-п. 1.5., який вказує, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

-п. 2.1. згідно якого водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

-п. 2.3., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

г) під час руху на мотоциклі або мопеді бути в застебнутому мотошоломі й не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

-п. 10.1., який зобов`язує водія перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

-п. 31.4, згідно якого забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

а) змінено конструкцію гальмових систем, застосовано гальмову рідину, вузли або окремі деталі, що не передбачені для даної моделі транспортного засобу або не відповідають вимогам підприємства-виробника;

У результаті порушення водієм ОСОБА_3 правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортного засобу відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пасажирка керованого ОСОБА_3 мотоцикла неповнолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно- мозкової травми, набряку головного мозку, крововиливу під оболонки головного мозку, втиснутого перелому лобно-тім`яної ділянки склепіння черепу, фрагментів черепу до 0.6 см з переходом лінії перелому каудальної лобної кістки зліва на основу черепа в передній та середній черепній ямках, задню стінку лівої орбіти вправо по ходу вінцевого шва та дорзально від нього по правій тім`яній, скроневій кістках з переходом на основу черепа в середній мозковій ямці. На рівні втиснення кістки зліва в лобно-тім`яній ділянці речовини головного мозку зліва поодинокі гемороїчні вогнища забій головного мозку, субкраніально пухирці повітря за рахунок проникаючого характеру перелому. Відповідно до висновку судово-медичного експерта, виявлені у неповнолітньої ОСОБА_6 тілесні ушкодження, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень які є небезпечним для життя в момент спричинення.

Таким чином, своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортного засобу особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, ОСОБА_3 , скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.286 КК України.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта згідно з вимогами ст. 337 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.286 КК України визнав повністю та пояснив, що вчинив кримінальне правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин, погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані в процесі досудового слідства і підтверджують його винність у вчиненні інкримінованого правопорушення, відмовившись від їх дослідження в ході судового розгляду.

Суду показав, що 08.04.2024 приблизно о 12 годині ночі він керуючи мотоциклом марки «Zongshen», який взяв у свого знайомого, разом із неповнолітньою ОСОБА_6 , яка сиділа на мотоциклі позаду нього, рухався грунтовою дорогою зі сторони присілку Горішній в напрямку присілку Плаюци в селі Космач Косівського району Івано-Франківської області. Керуючи мотоциклом він не впорався із керуванням, внаслідок чого мотоцикл разом із ним та ОСОБА_6 , впав на проїжджу частину. Внаслідок падіння ОСОБА_6 , отримала травми, тому він одразу викликав карету швидкої медичної допомоги. Після того, як ОСОБА_6 , забрали до лікарні, він залишився на місці події та очікував поліцію. Зазначив, що посвідчення водія на керування мотоциклом він ніколи не отримував, та керував мотоциклом без такого. Також зазначив, що під час руху на мотоциклі, ні він ні пасажир ОСОБА_6 , не мали мотошоломів.

Зазначив, що вину визнає повністю, у вчиненому щиро розкаюється, розуміє, що вчинив неправильно та про вчинене шкодує, просить суворо не карати.

Прокурор просив визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні інкримінованого діяння та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки без позбавленням права керувати транспортними засобами,із звільненням від відбуття призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю два роки.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просив суд врахувати, що обвинувачений повністю визнав вину згідно обставин викладених у обвинувальному акті, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, відшкодував потерпілій шкоду, та потерпіла не має до нього жодних претензій, у вчиненому щиро розкаюється, є особою молодого віку, та раніше до кримінальної відповідальності не притягався, та встановити йому іспитовий строк тривалістю один рік.

Неповнолітня потерпіла ОСОБА_6 та її законний представник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, однак подали через канцелярію суду заяву, в якій просять розглядати справу без їх участі. При цьому потерпіла зазначила, що жодних претензій до обвинуваченого не має, ним відшкодовано заподіяні збитки, та вона просить не позбавляти обвинуваченого волі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорює фактичні обставини провадження, а потерпіла просить розглядати справу без її участі, і судом встановлено, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.2 ст. 286 КК України, оскільки він будучи особою, яке керує транспортним засобом, вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, що спричинило потерпілій особі тяжке тілесне ушкодження.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду.

Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Відповідно до ч.1 ст.8 Конституції України діє принцип верховенства права. Статтею 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Так, суд враховує, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином.

ОСОБА_3 раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, неодружений, утриманців немає, за місцем проживання характеризується добре, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

Згідно досудової доповіді від 05.08.2024 зробленої Косівським районним сектором філії державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області, ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення є низьким, ризик небезпеки для суспільства є низьким. На думку органу пробації виправлення ОСОБА_3 є можливим без ізоляції від суспільства.

З огляду на зазначене, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, а саме, що він раніше не судимий, повністю визнав вину, за місцем проживання характеризується добре, не працевлаштований, неодружений, утриманців немає, є особою молодого віку, обставини які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, позицію потерпілої, яка просила не позбавляти обвинуваченого волі та позицію прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання з випробуванням, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ще можливе без ізоляції від суспільства, а тому обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами, в межах санкції статті, звільнивши останнього від відбування основного покарання із випробуванням на підставі ст.75 КК України, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

При призначенні додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом, судом враховано позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладену в постанові від 4 вересня 2023 року у справі № 702/301/20, відповідно до якої, особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 Кримінального кодексу України, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

На думку суду, саме таке покарання, буде достатнім і необхідним для виправлення ОСОБА_3 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Підстав для застосування ст.69 КК України та призначення обвинуваченому іншого, більш м`якого виду основного покарання, суд не вбачає.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

У відповідності до ч.4 ст.174 КПК України, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, слід вирішити питання про скасування арешту майна, а також у відповідності до вимог ст.100 КПК України вирішити питання про долю речових доказів.

Крім того у відповідності до ст.ст.122,124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експерта для проведення експертизи у даній справі.

Керуючись статтями 100, 124, 174, 368-371, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Призначити покарання ОСОБА_3 за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, протягом іспитового строку:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_3 рахувати з часу проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Державного бюджету України процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в загальному розмірі 6058,24грн (шість тисяч п`ятдесят вісім гривень двадцять чотири копійки).

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, вжиті ухвалою слідчого судді Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_7 від 10.04.2024 у виді арешту на майно, а саме: на мотоцикл марки «LZX» моделі «200 S», 2007 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 зареєстрований на ОСОБА_8 , жительку АДРЕСА_2 та фактично належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю села Космач присілок Андрійцево, Косівського району Івано-Франківської області.

Після вступу вироку в законну силу речові докази по справі:

-мотоцикл марки «Zongshen LZX» моделі «200 S», 2007 року випуску, реєстраційний знак НОМЕР_3 власником якого, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_8 жителька АДРЕСА_2 , повернути законному власнику ОСОБА_8 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_10