ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/28436/24

Провадження № 11-сс/4820/468/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі :

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника третьої особи, адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000731 від 01 липня 2024 року, за апеляційною скаргою представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна ТОВ «Пріоріті Статус» адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 листопада 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 06 листопада 2024 року клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_5 задоволено частково та накладено арешт та майно, яке 01 листопада 2024 року було тимчасово вилучено під час проведення обшуку у приміщенні АДРЕСА_1 , а саме на акт від 03.07.2023 на 1 аркуші, акт №2 від 05.03.2021 на 1 аркуші, дозвіл №6083 від 14.09.2015 на 2 аркушах, висновок №49800 від 25.05.2012 на 2 аркушах, висновок №3294 від 01.02.2005 на 2 аркушах, рішення №664 від 10.06.2011 на 1 аркуші, папку з документами на 31 аркуші, договір від 25.05.2021 на 2 аркушах, рахунок №28 від 21.07.2020 з написами на 1 аркуші, поміщені до сейф пакету №4458287; блокнот із чорновими записами, договір №1145 від 27.11.2020 на 1 аркуші, акт №1144 на 1 аркуші, акт №1144а на 1 аркуші, акти прийому передачі показників електроенергії з рахунками на 25 аркушах, рахунок №90 від 12.12.2022 на 1 аркуші, рахунок №77 від 17.10.2022 на 1 аркуші, свідоцтво № 241893 на 1 аркуші, свідоцтво №100021219 на 1 аркуші, поміщені до сейф пакету №4458286; жорсткий диск WD s/n WHAP9E323552, об`ємом 160 Gb, поміщений до сейф пакету № CRI1216211; жорсткий диск Toshiba, s/n 37GXTNTAS X13, об`ємом 500 Gb, поміщений до сейф пакету №CRI1216210; зелену папку з написом «Рудпол» з документами фінансово-господарської діяльності ПП «Рудпол», документи ПП «Рудпол» на 40 аркушах, зелену папку з документами фінансово-господарської діяльності ПП «Рудпол», поміщені до сейф пакету №QYH0035771,з тимчасовим позбавленням права розпорядження та користування ним з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя місцевого суду мотивував своє рішення тим, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

При цьому доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна ТОВ «Пріоріті Статус» адвокат ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просив ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 06 листопада 2024 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, яке 01 листопада 2024 року було вилучено під час проведення обшуку у приміщенні АДРЕСА_1 , відмовити.

Уважав, що ухвала слідчого судді місцевого суду є незаконною та необґрунтованою.

Зазначав, що слідчим проведено обшук у володінні юридичних осіб (ТОВ «Технопарк Проскурів» та ТОВ «Маштехбуд»), щодо якого йому не надавалось дозволу на проведення обшуку. Тобто, слідчий за відсутності дозволу (ухвали слідчого судді) провів обшук у володінні сторонніх юридичних осіб та вилучив речі та документи, пов`язані саме із діяльністю тих юридичних осіб, а не ПП «Рудпол».

Зауважував, що вилучені в ході обшуку у приміщенні АДРЕСА_1 речі не можуть бути використані у межах даного кримінального провадження як докази та не відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України.

Стверджував, що вилучення та подальше клопотання про накладення арешту не відповідають приписам Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, яка затверджена наказом 27.08.2010 року N 51/401/649/471/23/125.

Наголошував, що згідно ухвали про надання дозволу на проведення обшуку слідчому не надавалось дозволу на вилучення в ході обшуку мобільного терміналу та комп`ютерної техніки. Тобто, слідчий незаконно, в порушення абз.2 ч.2 ст.168 КПК України, вилучив жорсткий диск WD s/n WHAP9E323552 об`ємом 160 Gb, поміщений до сейф пакету № CRII216211 та жорсткий диск Toshiba, s/n 37GXTNTAS X13 об`ємом 500 Gb, поміщений до сейф пакету № CRI1216210.

Отже, слідчий незаконно вилучив зазначене вище майно, а слідчий суддя з порушенням закону наклав на нього арешт, що й призвело до протизаконного рішення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; представника ТОВ «Пріоріті Статус» адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів; заперечення прокурора ОСОБА_5 проти апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Як вбачається із наданих матеріалів, до слідчого судді надійшло клопотання прокурора про накладення арешту на зазначене в ухвалі слідчого судді майно.

Клопотання обґрунтовано тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що службові особи приватного підприємства «Рудпол», діючи за попередньою змовою між собою, умисно, всупереч інтересам приватного підприємства зловживають своїми повноваженнями, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, що спричинило тяжкі наслідки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , який є власником та ОСОБА_8 , який є директором приватного підприємства «Рудпол», яке діє на території м. Хмельницького, за попередньою злочинною змовою з іншими посадовими особами вказаного приватного підприємства, а саме ОСОБА_9 та іншими особами, з метою одержання незаконних прибутків, діючи умисно, тривалий час протягом 2023-2024 років, незаконно видобувають корисні копалини загальнодержавного значення із артезіанської свердловини №1746, всупереч анульованого спеціального дозволу на користування надрами від 14.09.2015 № 6083.

Установлено, що Головним управлінням Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000731 від 01 липня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.240, ч.2 ст.364-1 КК України.

01 листопада 2024 року проведено санкціонований обшук за місцем знаходження юридичної адреси ПП «Рудпол», а саме в приміщенні АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ТОВ «Пріоріті Статус», , під час проведення якого вилучено: акт від 03.07.2023 на 1 аркуші, акт № 2 від 05.03.2021 на 1 аркуші, дозвіл №6083 від 14.09.2015 на 2 аркушах, висновок № 49800 від 25.05.2012 на 2 аркушах, висновок № 3294 від 01.02.2005 на 2 аркушах, рішення № 664 від 10.06.2011 на 1 аркуші, технічний паспорт на приміщення АДРЕСА_2 на 5 аркушах, папку з документами на 31 аркуші, договір від 25.05.2021 на 2 аркушах, рахунок № 28 від 21.07.2020 з написами на 1 аркуші до сейф пакету № 4458287; печатку ПП «Рудпол», , до сейф пакету № CRI1216215; блокнот із чорновими записами, свідоцтво на нерухоме майно будинку АДРЕСА_3 , свідоцтво на нерухоме майно будинку АДРЕСА_4 на 5 аркушах, договір № 1145 від 27.11.2020 на 1 аркуші, акт № 1144 на 1 аркуші, акт № 1144а на 1 аркуші, акти прийому передачі показників електроенергії з рахунками на 25 аркушах, рахунок № 90 від 12.12.2022 на 1 аркуші, рахунок № 77 від 17.10.2022 на 1 аркуші, свідоцтво № 241893 на 1 аркуші, свідоцтво № 100021219 на 1 аркуші, поміщені до сейф пакету № 4458286; жорсткий диск WD, s/n WHAP9E323552, об`ємом 160 Gb, поміщений до сейф пакету № CRI1216211; жорсткий диск Toshiba, s/n 37GXTNTAS X13, об`ємом 500 Gb, поміщений до сейф пакету № CRI1216210; зелену папку з написом «Рудпол» з документами фінансово-господарської діяльності ПП «Рудпол», документи ПП «Рудпол» на 40 аркушах, зелену папку з документами фінансово-господарської діяльності ПП «Рудпол», поміщені до сейф пакету № QYH0035771.

Вилучене майно необхідно дослідити на вміст інформації, яка міститься у ньому, з метою отримання інформації яка підтвердила б або ж спростувала б факт здійснення ПП «Рудпол» фінансово-господарської діяльності, пов`язаної із видобутком артезіанської питної води зі свердловини № 1746, подальшого виготовлення на основі добутої артезіанської води мінеральної води, напоїв та подальшого збуту для реалізації суб`єктам господарської діяльності.

Зокрема, на жорстких дисках може знаходитися інформація, яка містить відомості, які можуть бути використанні для доведення або ж спростування вини осіб, які вчинили злочин, а саме графічні зображення, звукові аудіофайли, посилання на Інтернет сторінки, документи в електронному вигляді, пов`язані із фінансово-господарською діяльністю ПП «Рудпол» щодо видобутку артезіанської питної води із свердловини № 1746, подальше виготовлення мінеральної води та напоїв і їх реалізація.

З цією метою, вищевказані речі необхідно скерувати на експертне дослідження для детального огляду та фіксації належним чином інформації, яка на них міститься.

Слідчий суддя, посилаючись на ч.1 ст.170 КПК України, частково задовольнив клопотання прокурора.

На думку слідчого судді, з чим і погоджується апеляційний суд, клопотання прокурора в частині накладення арешту на вилучені 01 листопада 2024 року, в ході проведення вищевказаного обшуку, а саме технічний паспорт на приміщення АДРЕСА_2 на 5 аркушах та свідоцтво на нерухоме майно будинку АДРЕСА_4 на 4 аркушах, свідоцтво на нерухоме майно будинку АДРЕСА_4 на 5 аркушах; печатку ПП «Рудпол», , поміщену до сейф пакету № CRI1216215, не підлягає задоволенню

Водночас, стороною обвинувачення в своєму клопотанні не доведено наявності достатніх підстав вважати, що оригінали правовстановлюючих документів (які є необхідними для реалізації конституційних прав осіб, підтверджують факт, що має юридичне значення), та печатка на даний час містять ознаки речових доказів саме у даному кримінальному провадженні, яке розслідується по факту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.240 КК України.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з таких підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів ураховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема, щодо накладення арешту на майно.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.132, 167, 170, 171, 172, 173 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Виходячи із положень ст.131 КПК України, арешт майна є окремим видом заходу забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Норми, наведені у ст.132 КПК України, визначають, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з положеннями ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Отже, вирішуючи питання про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчий суддя повинен:

- перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи;

- з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається ініціатор клопотання, без застосування цих заходів;

- враховувати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (частина третя статті 132 КПК) покладається на слідчого та/або прокурора;

- взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

- враховувати, що докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про застосування заходів забезпечення, подаються особою, яка заявляє таке клопотання.

Колегія суддів дійшла висновку, що в даному провадженні слідчий суддя вищезазначених вимог закону дотримався, правильно вирішив питання про задоволення клопотання про накладення арешту на майно, врахувавши вимоги кримінального процесуального закону при застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Доводи апелянта про те, що слідчим було безпідставно вилучено майно, на яке дозвіл на вилучення в ході обшуку не надавався, та яке не має відношення до кримінального провадження є передчасним, оскільки арештоване майно повинно бути досліджене органом досудового розслідування, яким повинно бути встановлено чи має відношення вилучене майно до кримінального правопорушення за яким здійснюється досудове розслідування з урахуванням того, що вилучене майно може мати безпосереднє значення для встановлення факту за яким здійснюється досудове розслідування.

Тому, посилання у апеляційній скарзі, щодо безпідставного вилучення майна не заслуговує на увагу.

Накладення арешту на зазначене майно є виправданим і необхідним для забезпечення кримінального провадження.

Саме з метою того, що вказані матеріальні об`єкти, могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення та могли містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюючись під час кримінального провадження, було долучено як речові докази у кримінальному провадженні.

Дослідивши матеріали провадження, колегія суддів уважає, що вказані речові докази, відповідають вимогам ст.98 КПК України, можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Наразі наявні достатні правові підстави для накладення арешту на вказане майно.

З урахуванням наведених мотивів, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді місцевого суду.

Як убачається з ухвали, наведені в клопотанні підстави для накладення арешту на майно перевірялися судом першої інстанції. При цьому були з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Колегія суддів приходить до висновку про те, що незастосування арешту може призвести надалі до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі адвоката в інтересах власника майна підстави, з яких останній просить скасувати ухвалу слідчого судді місцевого суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Указані в апеляційній скарзі обставини не є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та не слугують в даному випадку підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Колегія суддів уважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував усі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді немає.

Керуючись ст.ст.98, 170-173, 405, 407, 418, 419, 422, 423 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 листопада 2024 року про накладення арешту на майно ТОВ «Пріоріті Статус», залишити без змін, а апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна ТОВ «Пріоріті Статус» адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3