Справа № 496/5834/24
Провадження № 1-кс/496/2117/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі: слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка клопотання дізнавача сектору дізнання Одеського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000469 від 06.09.2024 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач за погодженням з прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним клопотанням, посилаючись на те, що 05.09.2024 року до ЧЧ Одеського РУП № 2 надійшло повідомлення зі спец-лінії 102 про те, що 05.09.2024 року о 21 годині 30 хвилин за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Маяки, на пункті пропуску «Маяки», громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою безперешкодного перетину пропускного пункту, надав працівникам ДПСУ тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 19.12.2022 року, видане ІНФОРМАЦІЯ_2 та пенсійне посвідчення серії НОМЕР_2 від 27.06.2024 року на своє ім`я з явними ознаками підробки (ЄО-11737).

В період з 23 годин 24 хвилин по 23 годину 29 хвилину 05.09.2024 року слідчим СВ ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 проведено огляд місця події за адресою: с. Маяки, ПП «Маяки», автодорога Одеса-Рені, в ході якого виявлені та вилучені тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 19.12.2022 року видане ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та пенсійне посвідчення серії НОМЕР_2 від 27.06.2024 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які запаковано до сейф-пакету НПУ WAR 1937269.

В рамках вказаного кримінального провадження дізнавачем СД Одеського РУП №2 ОСОБА_3 винесено постанову про визнання речовими доказами вилучених в ході огляду місця події документів.

Враховуючи, що на теперішній час у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучені документи є предметом кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, тобто, відповідають критеріям ст. 98 КПК України, з метою збереження речових доказів виникла необхідність застосування заходу забезпечення кримінального провадження - арешту майна, у зв`язку з чим дізнавач звернувся до суду із вказаним клопотанням.

В судове засідання дізнавач та прокурор не з`явились, але в прохальній частині дізнавач просив розглянути клопотання у його та прокурора відсутність.

Також був належним чином викликаний ОСОБА_5 , однак до судового засідання не з`явився. Надійшло клопотання адвоката ОСОБА_7 , в якому він просив відкласти розгляд справи для можливості ознайомлення з матеріалами клопотання.

Неприбуття сторін у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до положень ч. 1 ст. 172 КПК України.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється, згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Згідно п.4 ч.2 ст.40-1 КПК України дізнавач уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у цього Кодексу.

Так, ч.1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з постанови дізнавача про долучення до кримінального провадження речових доказів та передачу їх на зберігання від 06.09.2024 року, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 19.12.2022 року видане ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та пенсійне посвідчення серії НОМЕР_2 від 27.06.2024 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які запаковано до сейф-пакету НПУ WAR 1937269, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000469 від 06.09.2024 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що воно відповідає вимогам ст. 98 КПК України, знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, тому підлягає задоволенню.

Стосовно наданого адвокатом ОСОБА_7 клопотання про відкладення розгляду справи, слід відзначити, що в силу вимог ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Також адвокатом ОСОБА_7 до поданого ним клопотання в обґрунтування необхідності відкладення слухання справи не додано підтвердження направлення адвокатських запитів, на які він посилається як на мету встановлення дійсності виданих документів та спростування домислу правоохоронців.

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Рішення ЄСПЛ від 05.01.2000 у справі «Беєлер проти Італії», заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (Рішення ЄСПЛ у справі Джеймс та інші проти Сполученого Королівства від 21.02.1986, заява № 8793/79, параграф 50).

У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, власник майна не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешт.

Крім того, враховуючи ту обставину, що вилучене майно в разі необхідності має бути досліджено експертом, для запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі, відчуження, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати заборону відчуження, користування та розпорядження.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Одеській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000469 від 06.09.2024 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування, розпорядження та відчуження на:

-тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 19.12.2022 року видане ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-пенсійне посвідчення серії НОМЕР_2 від 27.06.2024 року на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які 05.09.2024 року, вилучені в ході огляду місця події за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Маяки, ПП «Маяки».

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1