Справа № 740/2261/24
Провадження № 1-кп/740/275/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ніжині під час розгляду об`єднаних судом у підготовчому судовому засіданні кримінальних проваджень, зареєстрованих у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000234 від 14.03.2024, №0000390 від 13.05.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжина Чернігівської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працює, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Ніжинського міськрайонного суду від 13.12.2011 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 389, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців 9 днів позбавлення волі, ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 13.12.2013 невідбута частина покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 8 місяців та 10 днів замінена обмеженням волі на той самий строк, звільненого від відбування покарання умовно-достроково з Харківського виправного центру в Харківський області № 140 згідно ухвали Харківського районного суду Харківської області від 08.07.2014 на підставі ст. 81 КК України за наявності невідбутого покарання у вигляді обмеження волі строком 1 рік та 18 днів;

- вироком Ніжинського міськрайонного суду від 09.06.2016 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст.186, ст. 70, ст. 71 КК України до 6 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений по відбуттю строку покарання 20.10.2020,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До суду 04.04.2024 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000234 від 14.03.2024, яким ОСОБА_5 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних Сил України від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ введено військовий стан на всій території України, дія якого неодноразово продовжувалася, зокрема востаннє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 05.02.2024 № 49/2024 воєнний стан в Україні продовжено з 05 годин 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

14.03.2024 року близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливі мотиви, з метою особистого збагачення, діючи в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, діючи повторно, таємно викрав мобільний телефон марки «Мotorola» моделі «Е6s 2/32 GB ХТ 2053-1», сірого кольору, без коробки, гарнітури, та зарядного пристрою вартістю 2515,33 грн, що належить ОСОБА_6 .

Отримавши можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, ОСОБА_4 зник із місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальної шкоди у розмірі 2515,33 грн.

Вищевказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

Також до суду 17.06.2024 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000390 від 13.05.2024, яким ОСОБА_5 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень за наступних обставин.

11.05.2024 близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у дворі поблизу багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 разом із своїм знайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на заволодіння майном останнього, діючи повторно, з корисливого мотиву, з метою збагачення, користуючись довірливими відносинами, заснованими на знайомстві між ним та ОСОБА_8 , шляхом зловживання довірою, під заздалегідь надуманим приводом попросив у останнього мобільний телефон, щоб зателефонувати з нього, та після того як ОСОБА_7 добровільно надав йому свій мобільний телефон марки «Samsung моделі Galaxy J5» чорного кольору, 2017 року випуску, 2/16 GB ОСОБА_4 відійшов від ОСОБА_7 нібито для здійснення розмови, при цьому з місця події разом з вказаним мобільним телефоном зник та розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на суму 1533,33 грн.

14.05.2024 близько 11 год.30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_4 разом зі своєю знайомою ОСОБА_9 , маючи умисел на заволодіння майном останньої, діючи повторно, з корисливого мотиву, з метою збагачення, користуючись довірливими відносинами, заснованими на знайомстві між ним та ОСОБА_9 , шляхом зловживання довірою, під заздалегідь надуманим приводом попросив у останньої мобільний телефон , щоб зателефонувати з нього, та після того як ОСОБА_9 добровільно надала йому свій мобільний телефон марки «Ergo» моделі «В184 Black» чорного кольору, 2023 року випуску, ОСОБА_4 , відійшов від ОСОБА_10 нібито для здійснення розмови, при цьому з місця події разом з вказаним мобільним телефоном зник та розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на суму 424,94 грн.

Вищевказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування за сукупністю вчиненого кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

У підготовчому судовому засіданні 21.08.2024 ухвалою суду кримінальні провадження відповідно до ст. 334 КПК України об`єднано в одне провадження та у відповідності до положень ч. 3 ст.479-2 КПК України судом запитано згоду обвинуваченого ОСОБА_4 на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 дав згоду і не заперечував проти закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Прокурор вважав наявними підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчинених обвинуваченим діянь.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені. У матеріалах справи наявна заява ОСОБА_6 про проведення підготовчого судового засідання без її участі.

Заслухавши обвинуваченого ОСОБА_4 , думку прокурора, суд дійшов наступного висновку.

На час, до якого відносяться інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_4 діяння, положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009, згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009).

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

З 01.01.2024 набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2024 в сумі 3028 грн. Отже, податкова соціальна пільга у 2024 році складала 1514 грн. (3028 грн. ? 50%).

Положеннями ст. 185 КК України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Положеннями ст. 190 КК України встановлено кримінальну відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

У нормах КК України не встановлено розміру вартості майна, що є предметом крадіжки, шахрайства.

Як роз`яснено Пленумом Верховного Суду України у п. 25 Постанови "Про судову практику у справах про злочини проти власності" від 06.11.2009 №10, розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків - за відповідними цінами на час вирішення справи в суді. За відсутності зазначених цін на майно його вартість може бути визначено шляхом проведення відповідної експертизи. Злочинне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення, розтрати або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем (статті 185, 190 та 191 КК) слід відрізняти від такого адміністративного правопорушення, як дрібне викрадення чужого майна (стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 у 2024 році на час, до якого відносяться інкриміновані ОСОБА_4 діяння, крадіжка чужого майна, шахрайство вважалися дрібними, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 302 грн. 80 коп. Якщо вартість майна, яким особа заволоділа шляхом крадіжки, шахрайства, перевищувала 302 грн. 80 коп., то наставала кримінальна відповідальність.

Отже, таємне викрадення чужого майна вартістю до 302 грн 80 коп на час, до якого відноситься інкриміноване ОСОБА_4 діяння, кваліфікувалося за ч. 1 ст. 51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, а таємне викрадення чужого майна вартістю понад 302 грн 80 коп - за ч. 1 ст. 185 КК України (крадіжка), а за наявності кваліфікуючих ознак (наприклад вчинення повторно, в умовах воєнного стану) - за відповідною частиною статті 185 КК України, а саме за ч. 2 чи ч. 4 ст. 185 КК України.

Заволодіння шляхом шахрайства чужим майном вартістю до 302 грн 80 коп на час, до якого відносяться інкриміновані ОСОБА_4 діяння, кваліфікувалися за ч. 1 ст. 51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна шляхом шахрайства, а заволодіння шляхом шахрайства чужого майна вартістю понад 302 грн 80 коп - за ч. 1 ст. 190 КК України (шахрайство), а за наявності кваліфікуючих ознак (наприклад вчинення повторно, в умовах воєнного стану) - за відповідною частиною статті 190 КК України, а саме за ч. 2 чи ч. 3 ст. 190 КК України.

З 09.08.2024 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024.

Цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції.

Згідно з ч. 1 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.2 ст. 4 КК України).

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч.6 ст. 3 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Отже, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у заволодінні шляхом крадіжки, шахрайства чужим майном вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2024 році становить 3028 грн (1514 ? 2), а відтак суд доходить висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчинених ОСОБА_11 діянь, оскільки вартість майна, у здійсненні крадіжки якого він обвинувачується, згідно обвинувального акта за епізодом щодо потерпілої ОСОБА_6 становить 2515,33 грн, а вартість майна, у заволодінні шяхом шахрайства яким він обвинувачується згідно обвинувального акта за епізодом щодо потерпілого ОСОБА_7 становить 1533,33 грн, та щодо потерпілої ОСОБА_9 - 424,94 грн, тобто за кожним епізодом окремо не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у 2024 році (3028 грн).

Згідно з пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до пункту 1-2 частини другої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою.

Частиною сьомою статті 284 КПК України передбачено, що ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 479-2 КПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Ураховуючи наведене та те, що під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 , втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчинених ним діянь, і обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує проти закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України, суд доходить висновку про наявність правових підстав для закриття кримінального провадження на підставі пункту 1-2 частини другої статті 284 КПК України з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Водночас суд ураховує, що скасовано кримінальну протиправність діянь, в яких обвинувачується ОСОБА_4 , але не скасовано їх протиправність взагалі. Ураховуючи стадію судового провадження, суду не надавалися докази вчинення обвинуваченим інкримінованих йому дій, окрім документів про витрати на залучення експертів та висновки судових товарознавчих експертиз, у матеріалах судового провадження інші докази вчинення ОСОБА_4 інкримінованих дій відсутні. Прокурор не позбавлений можливості, за наявності підстав, направити необхідні документи до органу, уповноваженому порушувати провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Строк дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання на час постановлення ухвали закінчився. Підстав для обрання запобіжного заходу не встановлено.

З урахуванням того, що ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16.05.2024 накладено арешт на мобільний телефон Samsung, модель J510, закриваючи кримінальне провадження у відповідності до ч. 4 ст. 174 КПК України арешт слід скасувати у зв`язку із припиненням потреби у його подальшому застосуванні.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України витрати на залучення експертів в розмірі 3786 гривень 40 копійок підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, оскільки кримінальне провадження закривається з нереабілітуючих підстав.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлялись.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 372, 479-2 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, закрити на підставі пункту 1-2 частини другої статті 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 3786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) гривень 40 копійок витрат на залучення експертів.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16.05.2024 на мобільний телефон чорного кольору марки Samsung модель: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 IMEI: НОМЕР_3 S/N: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 -2.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Мotorola» моделі «Е6s 2/32 GB ХТ 2053-1», переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , - залишити ОСОБА_6 ;

- мобільний телефон марки «Samsung моделі Galaxy J5» чорного кольору, 2017 року випуску, 2/16 GB, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , - залишити ОСОБА_7 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1