печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката: ОСОБА_5 ,

підозрюваного: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання Старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 , погоджене Прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, у кримінальному провадженні № 0003371 від 23.09.2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 , за погодженням прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, у кримінальному провадженні № 0003371 від 23.09.2024 року.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003371 від 23.09.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27 квітня 2020 року ОСОБА_6 уклав контракт із Міністерством оборони України в особі: командира ІНФОРМАЦІЯ_6 про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах рядового складу, строком на 3 (три) роки.

Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» під час дії особливого періоду для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, дія контракту продовжується понад встановлені строки:

- на період проведення мобілізації, крім випадків, визначених пунктом 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону;

- до дня завершення виконання завдань в інтересах оборони України, безпосередньої участі у веденні воєнних (бойових) дій, у тому числі на території проведення антитерористичної операції, а також у районах здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії держави, що формально чи фактично є учасником воєнних дій проти України;

- на період дії воєнного стану, крім випадків, визначених пунктом 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройові частині) від 15 жовтня 2023 року №293 солдата ОСОБА_6 призначено на посаду кулеметника 1 розвідувального відділення розвідувального взводу 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 .

Згідно зі ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом, солдат ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

За приписами статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Проте, солдат ОСОБА_6 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Так, у зв`язку з виконанням завдань за призначенням, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України військова частина НОМЕР_2 виконує завдання за призначенням на території Донецької області.

08 вересня 2024 року солдат ОСОБА_6 направлений до військової частини НОМЕР_3 у АДРЕСА_1 , для проходження медичного огляду військово-лікарською комісією для визначення ступеню придатності до проходження військової служби.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 11 вересня 2024 року у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на ухилення від несення обов`язків військової служби, що полягав у самовільному залишенні військової частини НОМЕР_3 та подальшому нез`явленні до військової частини НОМЕР_2 , та був реалізований за наступних обставин.

10 вересня 2024 року солдат ОСОБА_6 прибув до військової частини НОМЕР_3 у АДРЕСА_1 та зареєструвався для проходження військово-лікарської комісії. У подальшому, з метою виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_6 самовільно залишив військову частину НОМЕР_3 та у період з 11 вересня 2024 року по 23 вересня 2024 року проводив свій час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби, при цьому вживаючи заходи конспірації.

В порушення п. 2.8.6 Наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» для здачі документів 24 вересня 2024 року не з`явився, у зв`язку з чим знятий з проходження ВЛК через відсутність та перевищення термінів медичних оглядів.

24 вересня 2024 року солдат ОСОБА_6 , усвідомлюючи реальну можливість участі у веденні бойових дій, вирішив не виконувати свої обов`язки щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та вчинити дезертирство.

Таким чином, солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді кулеметника 1 розвідувального відділення розвідувального взводу 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 , діючи умисно, з метою ухилитися від військової служби, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, в умовах воєнного станув порушення ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів і начальників та без поважних причин, 24 вересня 2024 року, у невстановлений в ході досудового розслідування час, не з`явився з лікувального закладу, а саме з військової частини НОМЕР_3 , де проходив медичний огляд військово-лікарської комісії, до місця служби у АДРЕСА_2 та ухилявся від несення обов`язків військової служби, проводячи час на власний розсуд, а вільний час проводячи на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби, до 09 жовтня 2024 року.

Таким чином солдат ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України - дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини, а також нез`явлення на службу з лікувального закладу, з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

10 жовтня 2024 року слідчим за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вилкове, Кілійського району Одеської області, громадянина України, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом, який проходить військову службу на посаді кулеметника 1 розвідувального відділення розвідувального взводу 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 , має звання «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами:

- оглядом публікації в мережі інтернет виявлено відеозапис за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 в якому ОСОБА_6 висловлює небажання проходити військову службу та повідомляє що не повернеться до військової частини.

- протоколами допитів заступника командира 1 стрілецького батальйону ОСОБА_8 , начальника штабу ОСОБА_9 та командира відділення гранатометного взводу ОСОБА_10 , які зазначили, що 31.08.2024 ОСОБА_6 відмовився від виконання усного наказу командира, внаслідок чого його було усунуто від виконання службових обов`язків. 09.09.2024 ОСОБА_6 відправлено до військового госпіталю ВЧ НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ) для проходження медичного огляду військово-лікарською комісією з метою визначення ступеня придатності до військової служби. ОСОБА_6 повинен був проходити ВЛК в ВЧ НОМЕР_3 на території АДРЕСА_1 та 19.09.2024 не вийшов на зв`язок з відповідальною особою. 22.09.2024 з засобів масової інформації йому стало відомо, що ОСОБА_6 публічно заявив про самовільне залишення військової частини. Йому нічого не відомо про те, щоб ОСОБА_6 висловлював небажання проходити військову службу. Натомість його відомо, що ОСОБА_6 висловлював бажання звільнитися зі служби у зв`язку з необхідністю догляду за матір`ю. Будь-яких документів, рапортів щодо наявності підстав для звільнення зі служби не подавав.

- протоколом допиту тво начальника медичного пункту 1 стрілецького батальйону ОСОБА_11 , яка додатково повідомила, що під час проходження служби ОСОБА_6 будь-яких поранень не отримував. До медичної служби звертався лише один раз з питанням «хронічного гастриту» та «дуодиниту», у зв`язку з чим з 05.07.2024 по 15.07.2024 перебував в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Інших скарг на стан здоров`я не надходило.

- протоколом голови ВЛК № 1 ВЧ НОМЕР_3 ОСОБА_12 , який повідомив, що згідно журналу реєстрації військово-лікарської комісії № 1 військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 10.09.2024 зареєструвався та отримав на руки «Картку обстеження та медичного огляду», після чого зник в невідомому напрямку. Жодного обстеження у лікарів ВЛК не проходив. Картку з результатами оглядів лікарів та обстежень до секретаря комісії не здавав.

У зв`язку з тим, що о 19 годині 24.09.2024 сплив 14 денний термін проходження військово-лікарською комісією ОСОБА_6 , згідно інструкції ним направлено повідомлення командуванню ВЧ НОМЕР_2 про не з`явлення 24.09.2024 солдата ОСОБА_6 для здачі документів та зняття останнього з проходження військово-лікарської комісії у зв`язку з перевищення терміну проходження ВЛК (сповіщення від 24.09.2024 вих. № 15535/1).

- матеріалами службового розслідування проведеного відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 22.09.2024 №2876 за результатами якого в діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

- іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

З урахуванням викладеного, сторона обвинувачення вважає, що підозрюваному ОСОБА_6 необхідно обрати найбільш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, враховуючи, що він вчинив кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років (ч. 4 ст. 408 КК України).

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу технічними засобами.

В судовому засіданні прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 щодо задоволення клопотання заперечував, посилаючись на недоведеність стороною обвинувачення наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, просив відмовити в задоволенні клопотання. Крім того, адвокатом було заявлено клопотання (скарга) в порядку ст. 206 КПК України. Так, адвокат зазначає що 09.10.2024 о 12 годині 58 хвилин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано в порядку ст. 208 КПК України. Наразі ОСОБА_6 безпідставно утримується в Київській гарнізонній гаупвахті за адресою: м. Київ, вул. Зеленогірська, 4. При цьому останній потребує медичної допомоги, адже після операції йому необхідно проводити щоденні огляди, перев`язки та інші маніпуляції. Згідно з протоколом затримання від 09.10.2024 року ОСОБА_6 було затримано під час вчинення злочину. Однак, на момент затримання ОСОБА_6 не вчиняв жодних протиправних дій. Отже, затримання ОСОБА_6 мало відбуватись на підставі ухвали слідчого судді. Враховуючи викладене, просить визнати затримання ОСОБА_6 незаконним та зобов`язати уповноважених осіб негайно звільнити ОСОБА_6 з місця його утримання, а саме з Київської гарнізонної гаупвахти. Крім того захисник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді з заявою про вжиття заходів щодо надання медичної допомоги та забезпечення невідкладного медичного обстеження ОСОБА_6 , з транспортуванням його до медичної установи "Клініка Медокс", а також огляду та консультації лікарями "Клініки Медокс", в якій ОСОБА_6 була 23.09.2024 року проведена хірургічна операція черевної порожнини.

Підозрюваний щодо задоволення клопотання заперечував, підтримав свого захисника.

Вислухавши думку прокурорів в обґрунтування заявленого клопотання, пояснення захисника, підозрюваного, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003371 від 23.09.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

В рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, 09 жовтня 2024 року о 12 годині 58 хвилин ОСОБА_6 затриманнов порядку ст. 208 КПК України.

10 жовтня 2024 року слідчим за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вилкове, Кілійського району Одеської області, громадянина України, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом, який проходить військову службу на посаді кулеметника 1 розвідувального відділення розвідувального взводу 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 , має звання «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами:

- оглядом публікації в мережі інтернет виявлено відеозапис за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 в якому ОСОБА_6 висловлює небажання проходити військову службу та повідомляє що не повернеться до військової частини.

- протоколами допитів заступника командира 1 стрілецького батальйону ОСОБА_8 , начальника штабу ОСОБА_9 та командира відділення гранатометного взводу ОСОБА_10 , які зазначили, що 31.08.2024 ОСОБА_6 відмовився від виконання усного наказу командира, внаслідок чого його було усунуто від виконання службових обов`язків. 09.09.2024 ОСОБА_6 відправлено до військового госпіталю ВЧ НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ) для проходження медичного огляду військово-лікарською комісією з метою визначення ступеня придатності до військової служби. ОСОБА_6 повинен був проходити ВЛК в ВЧ НОМЕР_3 на території АДРЕСА_1 та 19.09.2024 не вийшов на зв`язок з відповідальною особою. 22.09.2024 з засобів масової інформації йому стало відомо, що ОСОБА_6 публічно заявив про самовільне залишення військової частини. Йому нічого не відомо про те, щоб ОСОБА_6 висловлював небажання проходити військову службу. Натомість його відомо, що ОСОБА_6 висловлював бажання звільнитися зі служби у зв`язку з необхідністю догляду за матір`ю. Будь-яких документів, рапортів щодо наявності підстав для звільнення зі служби не подавав.

- протоколом допиту тво начальника медичного пункту 1 стрілецького батальйону ОСОБА_11 , яка додатково повідомила, що під час проходження служби ОСОБА_6 будь-яких поранень не отримував. До медичної служби звертався лише один раз з питанням «хронічного гастриту» та «дуодиниту», у зв`язку з чим з 05.07.2024 по 15.07.2024 перебував в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Інших скарг на стан здоров`я не надходило.

- протоколом голови ВЛК № 1 ВЧ НОМЕР_3 ОСОБА_12 , який повідомив, що згідно журналу реєстрації військово-лікарської комісії № 1 військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 10.09.2024 зареєструвався та отримав на руки «Картку обстеження та медичного огляду», після чого зник в невідомому напрямку. Жодного обстеження у лікарів ВЛК не проходив. Картку з результатами оглядів лікарів та обстежень до секретаря комісії не здавав.

У зв`язку з тим, що о 19 годині 24.09.2024 сплив 14 денний термін проходження військово-лікарською комісією ОСОБА_6 , згідно інструкції ним направлено повідомлення командуванню ВЧ НОМЕР_2 про не з`явлення 24.09.2024 солдата ОСОБА_6 для здачі документів та зняття останнього з проходження військово-лікарської комісії у зв`язку з перевищення терміну проходження ВЛК (сповіщення від 24.09.2024 вих. № 15535/1).

- матеріалами службового розслідування проведеного відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 22.09.2024 №2876 за результатами якого в діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

- іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Як визначено у ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує не тільки положення, передбачені в КПК України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року), також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Таким чином, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Так, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, що є особливо тяжким злочином. Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- Переховуватися від органів досудового слідства та/або суду. Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, за учинення якого відповідно передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, ураховуючи факт ведення відкритої війни рф проти України та наявності на території України лінії військового фронту значної протяжності, ОСОБА_6 може скористатися цим для втечі за межі території України. Також, у ході досудового розслідування отримані дані про те, що солдат ОСОБА_6 відсутній на військовій службі без поважних причин з 11 вересня 2024 року. Крім того, ОСОБА_6 у період ухилення від обов`язків несення військової служби постійно вживав заходи конспірації, при цьому змінюючи міста проживання та засоби зв`язку.

- Знищити сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Ураховуючи, що ОСОБА_6 є військовослужбовцем Збройних Сил України, має стійкі зв`язки серед військових службових осіб, та може безпосередньо або через наявні зв`язки сприяти втраті, знищенню, підміні або спотворенню будь-якої із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, які є предметом дослідження у кримінальному провадженні, зокрема носіїв інформації на яких можуть міститися дані, які він використовував для вчинення злочину, у тому числі щодо здійснення дискредитації військової влади.

- Незаконно впливати на свідків для уникнення кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні. Встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, можливе в тому числі шляхом проведення допитів. Виходячи з цього, у органу досудового слідства є достатньо підстав вважати, що використовуючи вплив на учасників кримінального провадження з метою мінімізації негативних наслідків для себе, підозрюваний може впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою схилити їх у будь-який спосіб до зміни або відмови від раніше наданих ними показань.

- Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Враховуючи конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення та особу підозрюваного, існують обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_6 може перешкоджати проведенню об`єктивного розслідування.

- Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. З урахуванням характеру та обставин вчинення інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, останній будучи військовослужбовцем може продовжити вчиняти злочини проти встановленого порядку несення військової служби.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що згідно з ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, обставини його ймовірного вчинення; дані, що характеризують особу підозрюваного; його вік та стан здоров`я, сімейний та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не гарантуватиме та не забезпечуватиме запобігання ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, та виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Доводи сторони захисту вказаних висновків не спростовують.

На підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави слідчим суддею не визначається.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Відповідно до ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255-1, 255-2 КК України. Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. У разі якщо на момент затримання прізвище, ім`я, по батькові затриманої особи не відомі, у протоколі зазначається докладний опис такої особи та долучається її фотознімок. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому та надсилається прокурору. Частиною 4 ст. 213 КПК України передбачено обов`язок уповноваженої службової особи, що здійснила затримання, негайно повідомити про це орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 206 КПК України якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

При розгляді даного клопотання встановлено, що відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_6 фактично затримано о 12:58 годин 09.10.2024 року. Підстави затримання - якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення.

Згідно з вимогами ст. 209 КПК особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

З огляду на вищевикладене, слідчим суддею не встановлено підстав, що затримання ОСОБА_6 було незаконним. Протокол затримання ОСОБА_6 , складений відповідно до вимог КПК України, містить посилання на передбачені законом підстави для затримання особи без ухвали слідчого судді відповідно до положень ст. 208 КПК України. Істотних порушень прав та свобод людини при складанні такого протоколу, та при затриманні ОСОБА_6 слідчим суддею не встановлено та таких доказів не здобуто у судовому засіданні. Таким чином, у задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_13 щодо незаконного затримання в порядку ст. 206 КПК України у кримінальному провадженні № 0003371 від 23.09.2024 року, - слід відмовити.

Питання надання медичної допомоги в місцях попереднього ув`язнення регулюються, зокрема, ЗУ «Про попереднє ув`язнення» та Порядком взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, що затверджений спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України №239/5/104 від 10.02.2012.

Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організовується і проводиться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 21 вказаного закону забезпечення медичного обслуговування осіб, взятих під варту, покладено на адміністрацію місць попереднього ув`язнення.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне доручити уповноваженій особі гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_5 (по АДРЕСА_2 ) забезпечити проведення медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій, слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 532, 534 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 , погоджене Прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, у кримінальному провадженні № 0003371 від 23.09.2024 року - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вилкове, Одеської області, громадянина України, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом, який проходить військову службу на посаді кулеметника 1 розвідувального відділення розвідувального взводу 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_4 , має звання «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_5 (по АДРЕСА_2 ), що розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати в межах строку досудового розслідування по 12 год. 15 хв. 09.12.2024 року.

В задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_13 щодо незаконного затримання в порядку ст. 206 КПК України у кримінальному провадженні № 0003371 від 23.09.2024 року - відмовити.

Доручити уповноваженій особі гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_5 (по АДРЕСА_2 ) забезпечити проведення медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде оголошено об 11 год. 40 хв. 16.10.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1