Справа № 461/1154/23
Провадження № 1-кс/461/4263/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2024 року. м. Львів.

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові клопотання старшого слідчого в ОВС ВРЗСТ СУ ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000397 від 21.02.2023 р. про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Галицького районного суду м.Львова надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС ВРЗСТ СУ ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000397 від 21.02.2023 р. про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України і воно отримано підозрюваним 12.07.2024 року. Розгляд клопотання згідно з вимогами ч.2 ст.184 КПК України проведений більш ніж через 3 години після отримання підозрюваним його копій. Про підозру ОСОБА_8 був повідомлений 11.07.2024 року.

Клопотання обґрунтоване наступним. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 21 лютого 2023 року, близько 17:30 год., на нерегульованому перехресті дороги загального користування державного значення Н-13 Львів-Самбір-Ужгород та дороги загального користування місцевого значення С141757 Морозовичі (Н-13 Львів-Ужгород), керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги Розділу 1 «Загальні положення» п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків), Розділу 2 «Обов`язки та права водіїв механічних транспортних засобів» п. 2.9 а) (водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції); Розділу 31 «Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання» п.31.1 (технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації) та п. 31.4.1 в) (забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: Гальмові системи - порушено герметичність гідравлічного гальмового приводу) Правил дорожнього руху (далі ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, які виразилися в тому, що він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно несправним транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з несправною гальмівною системою у вигляді пошкодження та втрата еластичних властивостей гумового ущільнення поршня переднього контуру головного гальмівного циліндра, яка утворилась за довго до настання дорожньо-транспортної пригоди та могла бути виявлена ним під час експлуатації даного транспортного засобу, тим самим своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, і рухаючись автодорогою місцевого значення С141757 здійснив виїзд на нерегульоване перехрестя з дорогою державного значення Н-13, де відбулось зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався дорогою Н-13 в напрямку від м. Львів до м. Ужгород.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 отримав, згідно висновку судово-медичної експертизи, перелом грудного відділу хребта між 7-8 хребцями в грудному відділі, поперечний розрив аорти в низхідному відділі з дугою, з крововиливом в навколишні тканини та з крововиливами в плевральні порожнини, розтрощення печінки, переломи ребер зліва: 2-7 по передньо-пахвовій та 7,8,9 ребер по середньо та задньо-пахвовій лінії, переломи ребер справа: 2-6 ребро по середньо-ключичній лінії, 7,8,9,10 ребер по біляхребтовій лінії, крововиливи в м`які тканини голови зі сторони внутрішньої поверхні в тім`яній ділянці зліва та лобній, осаднення шкіри в лобній ділянці зліва, нижній край якого закінчується рваною раною, яка займає надбрівну ділянку, садно в лівій виличній ділянці, садно на лівій щоці, садно на кінчику носа зліва, забійну рану на підборідді справа, масивне осаднення шкіри у вигляді вертикальних ліній на передній поверхні живота більше зліва, якае переходить на передню поверхню грудної клітки зліва до рівня соска, забійну рану на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, садна на передні поверхні обох колінних суглобів, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження згідно живих осіб по ознаці небезпеки для життя в момент утворення та від яких останній помер на місці пригоди.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні порушення правил експлуатації транспортного засобу, будучи особою, яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

11.07.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

З урахуванням ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі.

Зважаючи на викладене, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід, передбачений ст.181 КПК України, у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання, просили задовольнити з підстав, наведених у нього.

Захисник у судовому засіданні клопотання слідчого заперечив. Вказав, що підозра є необгрунтованою. Зазначтв, що ризики, наведені слідчим у клопотанні, є недоведеними та необгрунтованими. Підозрюваний не переховувався від органу досудового розслідування, працює неофіційно. З урахуванням наведеного, захисник просив обрати підозрюваному запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Заслухавши думку прокурора та слідчого, які просили задовольнити клопотання, думку підозрюваного та захисника, які заперечили клопотання, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по цих матеріалах, суд вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчим суддею оцінюється наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

11.07.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні порушення правил експлуатації транспортного засобу, будучи особою, яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

При цьому, поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними доказами, отриманими у встановленому КПК України порядку:

протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 21.02.2023, висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 , висновком судової інженерно-транспортної експертизи із дослідження технічного стану транспортного засобу № 6858/24-52 від 04.07.2024, висновком судової інженерно-транспортної експертизи із транспортно-трасологічного дослідження місця ДТП № 733-Е від 28.03.2023, слідчим експериментом з ОСОБА_6 , слідчим експериментом із свідком ОСОБА_10 , висновком судової інженерно-транспортної експертизи із дослідження обставин та механізму у ДТП.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними та допустимими. Вищеперелічені докази є достатніми для висновку суду про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 . Питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.

Слідчим доведена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Слідчим доведено, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому, слідчий суддя враховує позицію Європейського Суду з прав людини у справі «В. проти Швейцарії», зокрема те, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів.

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення «Бекчиєв проти Молдови»).

Слідчим доведена наявність ризику, передбаченого у п.1 ч.1 статті 177 КПК України, який дає підстави вважати, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на термін від 5 до 10 років , що вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі, а також тим, що підозрюваний ОСОБА_6 після вчинення дорожньо-транспортної пригоди покинув місце ДТП автомобілем-учасником пригоди.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього.

З урахуванням викладених ризиків та особи підозрюваного, який працює неофіційно, обставин вчинення та суспільну небезпеку кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 , суд приходить до висновку про необхідність обрання останньому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати обов`язки, необхідність покладення яких була доведена прокурором та слідчим.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

На думку суду, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період часу забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 369, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчий в ОВС ВРЗСТ СУ ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту - задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, а саме в період часу з 22:00 години по 07:00 години, за адресою його фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 , на строк до 13 вересня 2024 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 на строк до 13 вересня 2024 року наступніобов`язки:

- не залишати в період часу з 22:00 години по 07:00 годину місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду із встановленою періодичністю;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що вищезазначені обов`язки покладаються на нього на строк до 13 вересня 2024 року.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Зобов`язати відповідний відділ поліції ГУ НП у Львівській області відповідно до вимог ч.4 ст.181 КПК України негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_6 до якого застосований домашній арешт і повідомити про це слідчому.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення та направити копії ухвали прокурору, начальнику відповідного відділу поліції ГУ НП у Львівській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1