печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000645 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло вказане клопотання.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає, що Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, за процесуального керівництва Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000645 від 04.05.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено розслідуване кримінальне правопорушення, за таких обставин.

Відповідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-XII від 06.12.1991 та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» № 389-VIII від 12.05.2015 воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України ведено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє до цього часу.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.12.2022 № 340 солдата ОСОБА_5 призначено на посаду стрільця-снайпера 1 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону цієї ж військової частини, яка дислокується по бульвару АДРЕСА_1 , зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.12.2022 № 349 солдата ОСОБА_5 призначено на посаду стрільця-снайпера 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону цієї ж військової частини, яка дислокується по бульвару АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та кожен повинен додержуватися вимог Конституції України та законів України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_5 , як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен керуватися вимогами ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які зобов`язують його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків, знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Разом з тим, являючись військовослужбовцем Збройних Сил України, проходячи військову службу на вказаній посаді і достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентують проходження ним служби, солдат ОСОБА_5 , у порушення вказаних вимог законодавства, бажаючи тимчасово ухилитись від обов`язків військової служби, діючи з прямим умислом, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 14.04.2023 не пізніше 08 год. 00 хв. самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_1 , та проводить час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби до теперішнього часу.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у самовільному залишенні військової частини без поважних причин військовослужбовцем, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

20.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та 24.09.2024 оголошено у розшук.

20.09.2024 повідомлення про підозру ОСОБА_5 у порядку ст. 135 КПК України було скеровано поштою на адресу реєстрації та проживання підозрюваного, а також до військової частини НОМЕР_1 за місцем проходження військової служби ОСОБА_5 .

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати солдата ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підтверджуються зібраними у ході досудового розслідування матеріалами.

Метою та підставами застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладення на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати проведенню досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказане також підтверджується характеристикою ОСОБА_5 за місцем служби.

Крім того, ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді стрільця-снайпера 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , здобув знайомства та має тісні зв`язки з військовослужбовцями вказаної військової частини, а також у разі повернення до місця служби згідно з вимогами Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України має цілодобово мешкати у спальному приміщенні разом зі свідками у цьому ж кримінальному провадженні, при цьому знаходячись з ними на одній території, яку останні не можуть покинути в силу своїх службових обов`язків, перебуває у задовільному стані здоров`я, володіє озброєнням та з метою уникнення кримінальної відповідальності має можливість та може впливати на свідків, схиляти їх до дачі неправдивих показань, а також з цією метою вчинити щодо них інше кримінальне правопорушення.

Також, існує висока вірогідність ризику вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення, а саме не з`явлення на службу, в умовах воєнного стану або дезертирства.

Більш м`які запобіжні заходи застосовані до підозрюваного ОСОБА_5 не забезпечать виконання ним процесуальних обов`язків та запобіганню вищезазначеним ризикам.

Посилаючись на викладене, слідчий просить застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці у межах строку досудового розслідування, із утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів, у зв`язку із участю в судових засіданнях поза межами м. Києва.

Судом, з урахуванням думки учасників провадження, територіальної віддаленості місцезнаходження прокурора від Печерського районного суду м. Києва, з метою забезпечення участі прокурора при розгляді клопотання слідчого та оперативності судового провадження, визнано можливим провести судове засідання за участю прокурора ОСОБА_3 в режимі дистанційного судового провадження за допомогою відеоконференції.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з викладених в ньому підстав, просив задовольнити. Зазначив, що 12.10.2024 о 19-25 год. працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 було встановлено ОСОБА_5 , після чого йому запропоновано проїхати до ТУ ДБР, при цьому все відбувалося добровільно, без застосування кайданок, о 21-40 год. останнього доставлено до ТУ ДБР та складено протокол про затримання, 14.10.2024 о 06-30 год. ОСОБА_5 доставлено до Печерського районного суду м. Києві для розгляду означеного клопотання. Таким чином, навіть якщо фактичним часом затримання вважати 19-25 год., строк у 36 год. для доставки до суду не порушений.

Захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечувала, посилаючись на відсутність ризиків. Зазначила, що у поданому клопотанні слідчий вказує, що ОСОБА_5 є колишнім стрільцем-снайпером 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , в матеріалах клопотання також містяться дані про зняття останнього з усіх видів забезпечення, відтак застосування ч. 8 ст. 176 КПК України є недоречним. При цьому, сторона захисту не заперечує, що ОСОБА_5 самовільно залишив військову частину, останній має намір і в подальшому проходити військову службу в тій військовій частині, якщо його візьмуть, наразі він виведений зі штату. Ризик переховування відсутній з огляду на останні зміни в КК України та можливе звільнення підозрюваного на підставі ч. 5 ст. 401 КК України. Ризик впливу на свідків нівелюється тим, що з моменту їх допитів минуло більше року, вони не обов`язково перебуватимуть за місцезнаходженням в/ч. Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення спростовується тим, що ОСОБА_5 був затриманий у м. Біла Церква, не заперечував прибути до ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, бажає повернутися до військової служби, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався. Крім того, ОСОБА_5 був поранений у вересні 2023 року та йому не надали дозвіл на відпустку для реабілітації. З огляду на викладене, просила відмовити у задоволенні клопотання та застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід або визначити йому альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника, просив застосувати до нього домашній арешт, можливо за місцем знаходження військової частини. Зазначив, що самовільно покинув в/ч, оскільки йому відмовили у рапорті на реабілітацію після поранення та відправляли на бойові дії, у проханні перевести до іншої в/ч також відмовили. На підтвердження своїх тверджень жодних документів не надав.

Слідчий суддя, заслухавши позиції сторін, дослідивши клопотання та матеріали, що до нього долучені.

Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, за процесуального керівництва Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000645 від 04.05.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

20.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України /а. м. 47-57/.

Постановою старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 від 24.09.2024 ОСОБА_5 оголошено в розшук /а. м. 64-66/.

Ухвалою слідчого судді від 02.10.2024 надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

12.10.2024 ОСОБА_5 затримано.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, містяться в їх сукупності, в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, копії яких долучені до клопотання, а саме у: повідомленні командира військової частини НОМЕР_1 про вчинення кримінального правопорушення з додатками від 20.04.2023 /а. м. 19-20/, протоколах допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від 13.07.2023 /а. м. 29-42/.

Приймаючи вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважаю їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри ОСОБА_5 на даній стадії досудового розслідування.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя, з урахуванням обґрунтувань слідчого в клопотанні та прокурора у судовому засіданні, характеру інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, відомостей про особу підозрюваного, вважає наявними в провадженні ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ризики, передбачені п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КК України вбачаються з огляду на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до десяти років. При цьому, з урахуванням кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 407 КК України, в даному випадку до нього не можуть бути застосовані положення ст. ст. 69, 75 КК України, тобто призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, та звільнення від відбування покарання з випробуванням. За таких обставин, усвідомлюючи, зокрема, можливість настання покарання у виді позбавлення волі, підозрюваний може вчиняти дії, направлені на переховування від слідства з метою уникнення кримінальної відповідальності. Окрім того, підозрюваний може ухилятися від явки до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, перешкоджаючи проведенню процесуальних дій та кримінальному провадженню в цілому. Вказане підтверджується і самим характером інкримінованого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в тому, що самовільно залишив військову частину з метою ухилитись від служби, відповідно в подальшому може не з`являтись і на виклики слідчого, прокурора.

Ризик здійснення підозрюваним впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні обумовлений, серед іншого, тим, що в провадженні в якості свідків допитані особи, які є військовослужбовцями в/ч НОМЕР_1 , в якій службу проходить ОСОБА_5 , тому останній може вживати дії щодо схиляння свідків, які є його однослуживцями, не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності. При цьому слідчий суддя враховує, що доказове значення для суду мають тільки ті показання, які суд сприймав безпосередньо під час судового засідання (або ж отриманих в порядку, передбаченому ст. 225 КПК України), тому до допиту вказаних осіб в суді такий ризик залишається актуальним.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України, наявний з огляду на те, що ОСОБА_5 , продовжуючи бути військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , може продовжити вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме може знову ухилятися від виконання обов`язків військової служби.

Посилання захисту на відсутність ризиків з огляду на те, що ОСОБА_5 бажає повернутись на військову службу, слідчий суддя вважає необгрунтованими, оскільки він самовільно залишив військову частину 14.04.2023, та до його затримання на підставі ухвали слідчого судді, тобто протягом півтора року, не вживав заходів для повернення.

Посилання захисту на те, що ОСОБА_5 на час розгляду даного клопотання не являється військовослужбовцем та до нього не підлягає застосуванню ч. 8 ст. 176 КПК України, оскільки згідно матеріалів справи він знятий з усіх видів забезпечення, є необгрунтованими. За матеріалами провадження наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 14.04.2023 №106 солдата ОСОБА_5 з 14.04.2023 виключено з усіх видів забезпечення у зв`язку із здійсненням самовільного залишення військової частини, поряд з тим він не є таким, що звільнений з військової служби, таким чином станом на час розгляду даного клопотання є військовослужбовцем.

На підставі викладеного, з урахуванням доведення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, також враховуючи характер та обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, вважаю, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти встановленим в провадженні ризикам та гарантувати належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 , а отже наявні підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з утриманням його на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З урахуванням положень абзацу 3 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не вбачає підстав визначити розмір застави, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КПК України, вчиненого під час дії воєнного часу.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 180, 183, 184, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розмір застави не визначати.

Строк тримання під вартою обраховувати з 12.10.2024 та до 10.12.2024.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1