провадження № 1-кс/361/1995/24
У Х В А Л А

Іменем України

05 жовтня 2024 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

Слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Броварського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Київ, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у кримінальному провадженні №0002326 від 03.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Броварського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ст.лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного в кримінальному провадженні №0002326 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчим відділом Броварського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002326 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, у ОСОБА_6 з особистих мотивів виник злочинний умисел на вчинення вбивства ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за співучастю з іншою особою.

Для виконання вказаного злочину ОСОБА_6 обрав ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким він перебував у дружніх відносинах, і який за складом характеру та матеріальним положенням погодився б вчинити вбивство ОСОБА_9 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 01.10.2024, ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_8 з пропозицією зустрітися, неподалік його місця проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , на що останній погодився.

В подальшому, 01.10.2024, у вечірню пору доби ОСОБА_8 за попередньою домовленістю з ОСОБА_6 на власному автомобілі марки «Skoda» моделі «Octavia», н.з. НОМЕР_1 прибув у зазначене місце, де під час особистої зустрічі у м. Київ, бульвар М. Приймаченко, ОСОБА_6 зробив замовлення ОСОБА_8 вчинити вбивство свого знайомого ОСОБА_9 .

На вказану пропозицію ОСОБА_8 погодився та прийняв замовлення, вступивши таким чином у попередню змову з ОСОБА_6 та на протязі двох днів ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_8 розробили план вбивства ОСОБА_9 з метою виконання спільного злочинного умислу.

02.10.2024 ОСОБА_6 за попередньою домовленістю зустрівся з ОСОБА_8 в м. Київ та під час особистої зустрічі узгодили спільний план вбивства ОСОБА_9 , після чого на автомобілі «Skoda» моделі «Octavia», н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_8 прибули у м. Бровари Київської області, за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_6 передав ОСОБА_8 бойовий пістолет «Макарова» та 9 mm набої до нього.

Відповідно до вказаного плану ОСОБА_8 03.10.2024, у вечірній час доби, близько 21 год. 00 хв. мав прибути у готель «Едем», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , у якому орендуючи номер, тимчасово проживав ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_8 повинен був увійти у кімнату та за допомогою наданого раніше пістолета вбити ОСОБА_9 .

Виконуючи спільний план вчинення вбивства ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , 03.10.2024, близько 21 год. 20 хв. на власному автомобілі «Skoda» моделі «Octavia», попередньо змінивши номерний знак на н.з. НОМЕР_2 , від`їхав від буд. АДРЕСА_5 направляючись до готелю « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою: АДРЕСА_4 , куди прибув близько 21 год. 30 хв., після чого неподалік залишив автомобіль та увійшов до готелю. Перебуваючи в приміщенні готелю, ОСОБА_8 зайшов на другий поверх підійшов до номеру № НОМЕР_3 , в якому проживав ОСОБА_9 , постукав та ОСОБА_9 самостійно відчинив ОСОБА_8 вхідні двері.

В той час, 03.10.2024, близько 21 год. 33 хв. реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_8 , тримаючи у правій руці пістолет «Макарова» стоячи в коридорі, з метою заподіяння смерті здійснив три постріли в область голови, грудної клітини та тулуба ОСОБА_9 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді наскрізного вогнепального поранення голови, наскрізного вогнепального поранення грудної клітини, сліпе вогнепальне поранення живота, від яких потерпілий ОСОБА_9 помер на місці.

03 жовтня 2024 року відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002326 від 03 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що у невстановлені досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, але не пізніше 03.10.2024, ОСОБА_6 у порушення додатку № 1, затвердженого п. 1 постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, п. п. 2.8., 8.1., 8.2., 8.9 та глави 12 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, придбав корпус гранати «Ф-1» з маркуванням на донній частині «386-26-71/Т» та запал УЗРГМ з маркуванням на зовнішній частині важеля «14-71 УЗРГМ 386», чим фактично придбав їх та розпочав їх незаконне зберігання.

В подальшому, ОСОБА_6 діючи умисно, розуміючи та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, всупереч передбаченому законом порядку та без передбаченого законом дозволу, тобто у порушення вищевказаних нормативно-правових актів, зберігаючи при собі корпус гранати «Ф-1» з маркуванням на донній частині «386-26-71/Т» та запал УЗРГМ з маркуванням на зовнішній частині важеля «14-71 УЗРГМ 386», незаконно перемістив їх за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Після чого, 04 жовтня 2024 року, в період часу з 04 год. 05 хв. по 10 год. 43 хв. в ході проведення обшуку, за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено корпус гранати «Ф-1» з маркуванням на донній частині «386-26-71/Т» та запал УЗРГМ з маркуванням на зовнішній частині важеля «14-71 УЗРГМ 386».

Так, 04 жовтня 2024 року відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002328 від 04 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

04.10.2024, матеріали кримінального провадження №0002326 від 04 жовтня 2024 року, об`єднано з матеріалами кримінального провадження №0002328 від 04 жовтня 2024 року та присвоєно номер з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002326.

У вчиненні злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, українець, громадянин України, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який має середню освіту, не інвалід, депутатом чи адвокатом не являється, раніше не судимий.

04.10.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 11,12 ч. 2 ст. 115 КК України, а також у незаконному придбанні та зберіганні вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник не заперечували щодо клопотання прокурора.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали, надані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Броварського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002326 від 03.10.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

04 жовтня 2024 року ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

04.10.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини (рішення Нечипорук і Йонкало проти України ) відповідно до якої обґрунтована підозра означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Аналізуючи ризик переховуванням від органів досудового розслідування та суду в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови).

Аналізуючи даний ризик, суд звертає увагу, що ОСОБА_8 офіційно не працює, раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, а відтак розуміючи, що у разі визнання його винним у вчиненні вказаних злочинів, йому загрожує покарання виключно у виді позбавлення волі, через що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які інкримінуються йому органом досудового розслідування, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінальних правопорушень, що інкримінуються йому органом досудового розслідування.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

А відтак, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, на даній стадій досудового розслідування, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігання ризикам, суд вважає, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, не можуть забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків.

Обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції Ради Європи від 04.11.1950 року Про захист прав людини і основоположних свобод , оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Тому, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для задоволення клопотання щодо запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доведені слідчим та прокурором ризики, передбачені ст. 177 КПК України є суттєвими, і, як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до підозрюваного будь-якого іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного не можуть їм запобігти.

Крім того злочини, у яких підозрюється ОСОБА_6 , відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України дає право слідчому судді при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави.

За сукупності наведених обставин, суд вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного у кримінальному провадженні №0002326 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів в межах строку досудового розслідування, а саме з 04 год. 05 хв. 04 жовтня 2024 р. до 04 год. 05 хв. 04 грудня 2024 р. та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України відносно підозрюваного ОСОБА_6 не визначати розмір застави.

Ознайомити та вручити підозрюваному під розпис копію ухвали.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурорів, що входять до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в частині обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, що перебуває під вартою, з моменту отримання вказаної ухвали суду в тому самому порядку.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 10 жовтня 2024 р. о 12 год. 25 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1