У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 серпня 2024 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, має на утриманні малолітню дитину, працює чистильником металу МБТЗ, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.10.2024 включно.

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

захисник ОСОБА_5

підозрюваний ОСОБА_6

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або визначити заставу у розмірі п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 15140 грн.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою слідчого судді до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.10.2024 включно.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, захисник зазначає, що суд не встановив чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказує, що стороною обвинувачення належним чином не доведено, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. А тому, у суду не було законних підстав застосовувати до підозрюваного найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зауважує, що з урахуванням даних на особу підозрюваного, його позитивних характеристик, міцних соціальних зв`язків, відносно підозрюваного можливо визначити заставу.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу, слідчим суддею встановлені наступні обставини.

За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_6 підозрюється в тому, що вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин. 22.08.2024 старший сержант поліції ОСОБА_8 , який проходить службу в Національній поліції України на посаді поліцейського Управління патрульної поліції в Миколаївській області та рядовий поліції ОСОБА_9 , який проходить службу в Національній поліції України на посаді поліцейського Управління патрульної поліції в Миколаївській області, перебували у складі автомобільного патруля «Корвет - 302» у поліцейському однострої та отримавши табельну вогнепальну зброю, заступили на службу в наряд з охорони громадського порядку та безпеки дорожнього руху в Інгульському районі міста Миколаєва.

22.08.2024 о 23:03 год., ОСОБА_8 та ОСОБА_9 отримали виклик на службовий планшет щодо вчинення «Домашнього насилля», за адресою: АДРЕСА_1 , заявник ОСОБА_10 , співмешканець в стану алкогольного сп`яніння погрожує розправою.

22.08.2024, близько о 23.10 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , прибувши до під`їзду вищевказаного будинку АДРЕСА_2 . Біля під`їзду в той час перебували ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , між якими відбувалась словесна лайка.

З метою виконання своїх службових обов`язків, поліцейські ОСОБА_8 та ОСОБА_9 почали спілкуватись із заявником ОСОБА_10 під час чого остання повідомила, що ОСОБА_6 вчиняв відносно неї за місцем їх спільного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 «Домашнє насильство».

З метою припинення домашнього насильства та його протидії, поліцейські діючи відповідно до ст. 25 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» почали складати адміністративний протокол та тимчасово заборонений припис відносно ОСОБА_6 . В процесі складання тимчасово заборонного припису ОСОБА_6 у супроводі працівників поліції піднялись до квартири 80, вказаного будинку, щоб ОСОБА_6 забрав свої особисті речі оскільки останній перебував на вулиці у домашніх речах, без грошових коштів та усіх особистих документів.

23.08.2024, близько 00:30 год., ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння усвідомлюючи той факт, що відносно нього складається тимчасово заборонний припис пов`язаний із зобов`язанням залишити місце проживання постраждалої особи, а саме ОСОБА_10 , відмовлявся збирати особисті речі та покидати приміщення квартири, а також ставити підпис та тимчасово заборонному приписі.

Так, перебуваючи у вищевказаний час у вищевказаному місці ОСОБА_6 в ході виниклих неприязних відносин до ОСОБА_8 , усвідомлюючи те, що перед ним знаходиться працівник поліції, маючи прямий умисел на спричинення працівнику поліції тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, діючи умисно, наніс два удари правою рукою в область обличчя та потилиці ОСОБА_8 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин голови, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

23.08.2024 ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 в обґрунтування клопотання зазначив, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 , кримінального правопорушення передбаченогоч. 2 ст. 345 КК України та про наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 , у вчиненні інкримінованого злочину, вагомість наявних доказів, а також тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим, послався на наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Вважав, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобіганню доведених ризиків та прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_6 підозрюється в тому, що вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин. 22.08.2024 старший сержант поліції ОСОБА_8 , який проходить службу в Національній поліції України на посаді поліцейського Управління патрульної поліції в Миколаївській області та рядовий поліції ОСОБА_9 , який проходить службу в Національній поліції України на посаді поліцейського Управління патрульної поліції в Миколаївській області, перебували у складі автомобільного патруля «Корвет - 302» у поліцейському однострої та отримавши табельну вогнепальну зброю, заступили на службу в наряд з охорони громадського порядку та безпеки дорожнього руху в Інгульському районі міста Миколаєва.

22.08.2024 о 23:03 год., ОСОБА_8 та ОСОБА_9 отримали виклик на службовий планшет щодо вчинення «Домашнього насилля», за адресою: АДРЕСА_1 , заявник ОСОБА_10 , співмешканець в стану алкогольного сп`яніння погрожує розправою.

22.08.2024, близько о 23.10 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , прибувши до під`їзду вищевказаного будинку АДРЕСА_2 . Біля під`їзду в той час перебували ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , між якими відбувалась словесна лайка.

З метою виконання своїх службових обов`язків, поліцейські ОСОБА_8 та ОСОБА_9 почали спілкуватись із заявником ОСОБА_10 під час чого остання повідомила, що ОСОБА_6 вчиняв відносно неї за місцем їх спільного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 «Домашнє насильство».

З метою припинення домашнього насильства та його протидії, поліцейські діючи відповідно до ст. 25 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» почали складати адміністративний протокол та тимчасово заборонений припис відносно ОСОБА_6 . В процесі складання тимчасово заборонного припису ОСОБА_6 у супроводі працівників поліції піднялись до квартири 80, вказаного будинку, щоб ОСОБА_6 забрав свої особисті речі оскільки останній перебував на вулиці у домашніх речах, без грошових коштів та усіх особистих документів.

23.08.2024, близько 00:30 год., ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння усвідомлюючи той факт, що відносно нього складається тимчасово заборонний припис пов`язаний із зобов`язанням залишити місце проживання постраждалої особи, а саме ОСОБА_10 , відмовлявся збирати особисті речі та покидати приміщення квартири, а також ставити підпис та тимчасово заборонному приписі.

Так, перебуваючи у вищевказаний час у вищевказаному місці ОСОБА_6 в ході виниклих неприязних відносин до ОСОБА_8 , усвідомлюючи те, що перед ним знаходиться працівник поліції, маючи прямий умисел на спричинення працівнику поліції тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, діючи умисно, наніс два удари правою рукою в область обличчя та потилиці ОСОБА_8 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин голови, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

23.08.2024 ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами.

Судом оцінено репутацію підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні нетяжкого насильницького злочину, за місцем мешкання характеризується негативно, перебуває на обліку як « ОСОБА_11 », кримінальне правопорушення, яке йому інкримінується, вчинене у стані алкогольного сп`яніння, неодноразове притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, не має зареєстрованого місця проживання в м. Миколаєві, домашнє насильство вчиняв за адресою проживання із своєю співмешканкою

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що є значна ймовірність того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду оскільки, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні нетяжкого насильницького злочину, за місцем мешкання характеризується негативно, перебуває на обліку як «Кривдник», кримінальне правопорушення, яке йому інкримінується, вчинене у стані алкогольного сп`яніння, неодноразове притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, не має зареєстрованого місця проживання в м. Миколаєві, домашнє насильство вчиняв за адресою проживання із своєю співмешканкою, а саме АДРЕСА_1 , що дає підстави стверджувати про можливість переховування його від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 наразі притягається до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 345 КК України (обвинувальний акт скеровано до суду), що дає підстави стверджувати про можливість вчинення ним і інших аналогічних кримінальних правопорушень.

Вищезазначені обставини вказують на наявність ризиків передбачених п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Не погоджуючись із доводами апеляційної скарги про те, що ризики, на які вказує слідчий суддя в оскаржуваному рішенні, не підтверджені, апеляційний суд наголошує на таких обставинах.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Апеляційний суд, враховує, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні нетяжкого насильницького злочину, наразі притягається до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень. У зв`язку з чим тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному є достатнім мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому, всупереч доводам апелянта, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, а така можливість в даному кримінальному провадженні, з огляду на характер злочину, що розслідується та наразі інкримінується ОСОБА_6 , об`єктивно та беззаперечно, існує.

Є неприйнятними доводи сторони захисту про те, що слідчим суддею в порушення вимог п.3 ч.2 ст. 183 КПК України необґрунтовано застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_6 є раніше несудимою особою та підозрюється у вчиненні злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 5-ти років, тому, на думку захисника, до нього не може бути застосовано такий виключний запобіжний захід, як тримання під вартою. Матеріали судового провадження містять відомості про те, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину (ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 345 КК України), що дає право суду для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під варто. відповідно до положень ст. 183 КПК України.

Враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та особу підозрюваного, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 серпня 2024 року, щодо ОСОБА_6 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді