Провадження № 1-кп/344/1243/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка Тисменицького району Івано-Франківської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, працюючого неофіційно пекарем, неодруженого, на утриманні осіб не має, згідно з ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), повторно.

Кримінальні правопорушення вчинено за наступних обставин.

У 2022 році в ОСОБА_4 виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману.

З метою реалізації свого протиправного умислу, поєднаного з незаконним заволодінням коштами потерпілих, шляхом обману, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , маючи навички роботи із комп`ютерною технікою та інтернет-ресурсами, використовуючи належний йому мобільний телефон марки «Iphone 11», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , в соціальних мережах «Viber», «Telegram» та «Facebook» створював оголошення, де розміщував завідомо неправдиві публікації щодо продажу розхідних матеріалів необхідних для проведення тесту на вміст цукру в крові та медичної техніки, не маючи наміру в подальшому виконувати взяті на себе зобов`язання перед потерпілими.

Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, з метою заволодіння грошовими коштами потерпілих, ОСОБА_4 одержав банківські платіжні карти в АТ «Акцент Банк» № НОМЕР_3 , АТ «ОщадБанк» № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , АТ «Банк Львів» № НОМЕР_6 , ТОВ «Нова Пей» № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 та № НОМЕР_9 , АТ «Піреус Банк МБК» № НОМЕР_10 та активував їх. У подальшому, ОСОБА_4 вказані банківські платіжні картки використовував для заволодіння грошовими коштами потерпілих, надаючи їх реквізити для перерахування грошових коштів за замовлення товару.

При цьому у своїй злочинній діяльності ОСОБА_4 використовував сім-карти із номерами телефонів операторів мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_11 та ПрАТ «Київстар» НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_12 .

01 лютого 2024 року ОСОБА_5 , зайшовши до соціальної мережі «Viber», в одній із груп учасників, хворих на цукровий діабет, побачила публікацію, в якій зазначалась інформація щодо продажу лікарського засобу «Вінтоза», який вирішила придбати. У зв`язку з цим, ОСОБА_5 в цій же соціальній мережі надіслала автору оголошення, який був зареєстрований під іменем « ОСОБА_6 », повідомлення про намір його придбання.

Під час листування у ОСОБА_4 виник протиправний умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 . Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння майном потерпілої, шляхом обману, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, діючи умисно та повторно, ОСОБА_4 , не маючи наміру та можливості здійснити продаж товару, під час листування в соціальній мережі «Viber» повідомив ОСОБА_5 про те, що для оформлення покупки необхідно зробити повну оплату в розмірі 4000 грн, здійснивши перерахування зазначених грошових коштів на банківську платіжну картку ТОВ «Нова Пей» № НОМЕР_14 , відкриту на ім`я ОСОБА_4 , а після надходження коштів їй буде відправлено замовлений товар.

Того ж дня, 01.02.2024 о 16 год 58 хв ОСОБА_5 , будучи введеною в оману та переконаною в добросовісності намірів ОСОБА_4 щодо реалізації товару, добровільно перерахувала на банківську платіжну картку ТОВ «Нова Пей» № НОМЕР_14 грошові кошти в сумі 4000 грн, однак ОСОБА_4 замовлений лікарський засіб «Вінтоза» потерпілій не відправив, а отриманими грошовими коштами заволодів та розпорядився на власний розсуд, таким чином завдавши ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 4000 гривень.

Також, в лютому 2024 року (більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_7 , зайшовши до соціальної мережі «Telegram», в одній із груп учасників, хворих на цукровий діабет, написав публікацію, в якій зазначив інформацію щодо потереби в пристроях для інсулінозалежних людей. Через деякий час ОСОБА_7 у цій же соціальній мережі «Telegram» користувач на ім`я « ОСОБА_8 » надіслала повідомлення про наявність затребуваного товару.

Під час листування у ОСОБА_4 виник протиправний умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 . Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння майном потерпілого, шляхом обману, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, діючи умисно та повторно, ОСОБА_4 , не маючи наміру та можливості здійснити продаж товару, під час листування в соціальній мережі «Telegram» повідомив ОСОБА_7 про те, що вартість вибраного товару становить 3400 грн, при цьому попередньо необхідно здійснити повну оплату, здійснивши перерахування зазначених грошових коштів на банківську платіжну картку ТОВ «Нова Пей» № НОМЕР_9 , відкриту на ім`я ОСОБА_4 , а після надходження коштів йому буде відправлено замовлений товар.

Так, 14.02.2024 ОСОБА_7 , будучи введеним в оману та переконаним в добросовісності намірів ОСОБА_4 щодо реалізації товару, добровільно перерахував на банківську платіжну картку ТОВ «Нова Пей» № НОМЕР_9 грошові кошти в сумі 3400 грн, однак ОСОБА_4 замовлені пристрої для інсулінозалежних людей потерпілому не відправив, а отриманими грошовими коштами заволодів та розпорядився на власний розсуд, таким чином завдавши ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 3400 гривень.

Також, 23.02.2024 року ОСОБА_9 , зайшовши до соціальної мережі «Viber», в одній із груп учасників, хворих на цукровий діабет, написав публікацію, в якій зазначив інформацію щодо потереби в датчиках для вимірювання рівню глюкози в крові. Через деякий час ОСОБА_9 у цій же соціальній мережі «Viber» користувач на ім`я « ОСОБА_10 » надіслав повідомлення про наявність затребуваного товару.

Під час листування у ОСОБА_4 виник протиправний умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 . Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння майном потерпілого, шляхом обману, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, діючи умисно та повторно, ОСОБА_4 , не маючи наміру та можливості здійснити продаж товару, під час листування в соціальній мережі «Viber» повідомив ОСОБА_9 про те, що вартість вибраних товарів становить 4000 грн, при цьому попередньо необхідно здійснити повну оплату, здійснивши перерахування зазначених грошових коштів на банківську платіжну картку АТ «Піреус Банк МКБ» № НОМЕР_10 , відкриту на ім`я ОСОБА_11 , а після надходження коштів йому буде відправлено замовлений товар.

Так, 23.02.2024 ОСОБА_9 , будучи введеним в оману та переконаним в добросовісності намірів ОСОБА_4 щодо реалізації товару, добровільно перерахував на банківську платіжну картку АТ «Піреус Банк МКБ» № НОМЕР_10 грошові кошти в сумі 4000 грн, однак ОСОБА_4 замовлені датчики для вимірювання рівню глюкози в крові потерпілому не відправив, а отриманими грошовими коштами заволодів та розпорядився на власний розсуд, таким чином завдавши ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 4000 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю, підтвердив обставини вчинених кримінальних правопорушень відповідно до викладеного в обвинувальному акті. Так, ОСОБА_4 суду показав, що з метою заволодіння чужими коштами створив оголошення у різних соцмережах у інтернеті про продаж різних діабетичних товарів: тест-смужок, інсуліну, глюкометрів. Фактично цих предметів не мав у наявності, створив оголошення для заволодіння чужими грошима з корисливих мотивів, так як перебував у скрутному матеріальному становищі. 01.02.2024 на його оголошення у «Viber» відповіла ОСОБА_5 , хотіла придбати діабетичні товари. Написав їй, що треба оплатити вартість замовлення 4000 грн наперед, надав їй реквізити своєї банківської картки, ОСОБА_5 перерахувала кошти, але товар їй не відправив, витратив гроші на власні потреби, а акаунт, з якого вів з нею переписку, видалив. Аналогічно 14.02.2024 ОСОБА_7 відповів на оголошення у мессенджері «Телеграм» про купівлю товару для інсулінозалежних. Написав йому, що треба оплатити замовлення у сумі 3400 грн наперед, надав реквізити своєї банківської картки, отримав гроші, товар не відправив, грошима розпорядився на власний розсуд, акаунт видалив. Також 23.02.2024 ОСОБА_9 написав оголошення у «Viber», хотів придбати датчики для вимірювання глюкози. Відповів на його оголошення, що має датчики у наявності і може їх надіслати, але треба наперед оплатити їх повну вартість 4000 грн. ОСОБА_9 переказав кошти на вказану ним банківську картку. Товар не відправив, кошти залишив собі, заблокував ОСОБА_9 Щиро розкаявся у вчиненому, запевнив суд, що більше подібного вчиняти не буде. Під час досудового розслідування повністю відшкодував потерпілим завдану майнову шкоду.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_9 у судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялися про дату, час та місце його проведення. Подали заяви про проведення судового розгляду за їх відсутності, майнова шкода потерпілим відшкодована у повному обсязі, претензій будь-якого характеру до ОСОБА_4 не мають, від подання цивільного позову відмовились. Також згідно поданих заяв потерпіла ОСОБА_5 просила проводити судовий розгляд справи без її участі, вказала, що майнову шкоду їй відшкодовано у повному обсязі, претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не має, від подання цивільного позову відмовилась, не бажає підтримувати обвинувачення у попередній кваліфікації.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.1 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком (ч.1 ст.190 КК України), нетяжким злочином (ч.2 ст.190 КК України), дані про особу винного, зокрема вік обвинуваченого, те, що обвинувачений згідно з ст. 89 КК України раніше не судимий (довідка № від 10.06.2024), є особою з інвалідністю ІІ групи (свідоцтво серії НОМЕР_15 ), працює неофіційно, маючи стабільний щомісячний дохід у розмірі 16000-17000 гривень, відповідно до довідки КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» №4220 від 07.03.2024, у КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» та протягом життя у КНП «ПНЦ ІФ ОР» не звертався, амбулаторну допомогу не отримує. Суд враховує щире каяття, добровільне відшкодування заподіяної потерпілим шкоди як обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

З огляду на викладене, враховуючи позицію прокурора, що просив призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.190 КК України штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч.2 ст.190 КК України - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, визначивши остаточне покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позицію обвинуваченого, який згідний з покаранням, запропонованим прокурором, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому, враховуючи особу обвинуваченого, зокрема його молодий вік, критичне ставлення до вчиненого, повне добровільне відшкодування завданої потерпілим шкоди ще на стадії досудового розслідування, стан здоров`я та майновий стан обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкцій ч.1 та ч.2 ст.190 КК України у виді штрафу, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Запобіжний захід не обирався.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 370, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, та призначити покарання:

за ч.1 ст.190 КК України штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить тридцять чотири тисячі гривень;

за ч.2 ст.190 КК України штраф в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить п`ятдесят одну тисячу гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим штраф в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить п`ятдесят одну тисячу гривень.

Речові докази відповідно до постанови від 01.03.2024: мобільний телефон марки «Iphone 11» та сім-картки операторів мобільного зв`язку - повернути ОСОБА_4 , банківські платіжні карти знищити.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_12