Справа № 487/1736/23
Провадження № 1-в/487/151/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2024 Заводський районний суд м.Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання засуджену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_6 звернулася до суду з поданням та просить скасувати щодо ОСОБА_4 звільнення від відбування покарання та направити останню для відбування покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 23.05.2023 за ч.1 ст. 121 КК України.

В обгрунтування подання зазначила, що засуджена ОСОБА_4 ухиляється від відбування призначеного судом покарання, не виконує порядок та умови відбування покарання, а також обов`язків, покладених на неї судом, зокрема не з`являлась на реєстрацію до органу пробації, вчиняла адміністративні правопорушення.

Представник органу пробації в судовому засіданні подання підтримала.

Прокурор у судовому засіданні вважає, що подання підлягає задоволенню.

Засуджена ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення подання, пояснила, що за сімейними обставинами, та хворобою не змогла двічі своєчасно з`явитися на реєстрацію. На теперішній час добросовісно виконує обов`язки покладені судом.

Захисник ОСОБА_4 просила відмовити у задоволенні подання, зазначала, що засуджена має намір в подальшому з`являтися до органу пробації для реєстрації.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали подання, суд дійшов до наступного висновку.

Вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 23.05.2023, ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначено покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки. Відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.1 п.п. 1, 2 ; ч.3 п. 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 06.03.2024, вирок Заводського районного суду м.Миколаєва від 25.05.2023 залишено без змін.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Згідно з вимогами ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

За приписами ч.4 ст. 166 КВК України письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

У відповідності до п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно ч.2ст.78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Із наведеного слідує, що у поданні та поданих до суду матеріалах, мають бути наведені докази того, що засуджена особа не з`явилась до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації у визначений день саме без поважних причин, а при розгляді подання судом, - ретельній перевірці підлягають доводи цієї особи про поважність причин такої неявки.

В судовому засіданні засуджена ОСОБА_4 пояснила, що не з`являлась на реєстрацію за сімейними обставинами, хворобою.

Разом з тим, наведені у поданні органу пробації факти неявки засудженої для реєстрації, з урахуванням наданих нею пояснень, не можуть свідчити про її небажання стати на шлях виправлення та вважатися достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання.

Крім того, суд враховує, що на теперішній час, ОСОБА_4 з`являється до уповноваженого органу з питань пробації на реєстрацію, та має намір продовжувати виконувати обв`язки покладені судом.

Проаналізувавши суть та причини невиконання обов`язків, покладених на засуджену вироком суду, та виконання обов`язків в подальшому, вивчивши дані про її особу, суд з урахуванням встановлених при розгляді подання обставин, керуючись засадами справедливості, приходить до висновку про відсутність підстав для скасування звільнення від відбування покарання та направлення звільнену ОСОБА_4 з випробуванням для відбування призначеного покарання, а тому у задоволенні подання органу з питань пробації слід відмовити.

Керуючись ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України, ст.166 КВК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання засуджену ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1