Провадження №: 1-кп/336/375/2024
Ухвала

іменем України

25 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 в режимі відеоконференцзв`язку,

особи, щодо майна якої вирішено питання про арешт майна, ОСОБА_8 ,

її представника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_8 та її представника адвоката ОСОБА_9 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000270 від 03.12.2022 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 та ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26.05.2023 у справі № 461/6526/22 накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 19972772), яка на праві спільної часткової приватної власності належить ОСОБА_6 .

ОСОБА_8 та її представник подали до суду клопотання про скасування арешту на вказану квартиру.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ця квартира належить ОСОБА_8 на праві приватної власності.

Так, у 2007 році громадянами ОСОБА_8 та ОСОБА_6 отримано в спільну часткову власність в рівних долях квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчать свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 , видане Шевченківською районною адміністрацією Запорізької міської ради 12.07.2007 та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №15633147 від 18.08.2007, що додаються до клопотання.

У 2016 році ОСОБА_6 свою 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 подарував своїй матері ОСОБА_8 , яка прийняла у власність цю частку квартири, що підтверджує нотаріально посвідчений договір дарування частки квартири від 18.08.2016 №788 та, як того вимагає законодавство, нотаріусом були внесені відповідні відомості №16063770 до Державного реєстру речових прав. Договір дарування та витяг з державного реєстру права власності також додаються до клопотання.

Отже, з 18.06.2016 єдиним власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_8 , яка постійно в ній проживає по сьогодні. ОСОБА_6 з 18.08.2016 має місце реєстрації проживання у власності його матері.

Заслухавши учасників судового засідання, які висловилася на підтримку клопотання крім прокурора, який поклався на розсуд суду, дослідивши додані до клопотання документи та оглянувши їх оригінали, колегія суддів доходить таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що в ході досудового розслідування цього кримінального провадження ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26.05.2023 у справі № 461/6526/22 накладено арешт на квартиру, за адресою: АДРЕСА_1 .

Із змісту ухвали випливає, що підставою для накладення арешту є забезпечення можливої конфіскації як виду покарання у разі визнання підозрюваного ОСОБА_6 винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 5 ст.170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

За приписом ч. 1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Пунктом 1 ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Судом встановлено, що у 2007 році ОСОБА_8 та ОСОБА_6 отримано в спільну часткову власність в рівних долях квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_1 , видане Шевченківською районною адміністрацією Запорізької міської ради 12.07.2007, та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №15633147 від 18.08.2007.

31.05.2023 відомості про право власності ОСОБА_8 на 1/2 частку квартири внесені до Державного реєстру речових прав за № 50487596.

У 2016 році ОСОБА_6 свою 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , подарував ОСОБА_8 , яка прийняла у власність цю частку квартири, що підтверджується нотаріально посвідченим договором дарування частки квартири від 18.08.2016 № 788 та відомостями з Державного реєстру речових прав про речове право за № 16063770.

Отже, з 18.06.2016 єдиним власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_8 .

На час розгляду слідчим суддею клопотання про арешт майна у Державному реєстрі речових прав були відсутні відомості щодо власника 1/2 частки квартири, у зв`язку із чим було накладено арешт на квартиру як таку, що належить підозрюваному.

Натепер ОСОБА_8 доведено, що вона з 18.06.2016 є одноособовим власником зазначеної квартири, а тому наразі відпала потреба в подальшому застосуванні арешту майна задля забезпечення можливої конфіскації як виду покарання, що може загрожувати ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим в інкримінованих злочинах.

Керуючись ст.ст. 170, 174, КПК України , суд

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26.05.2023 у справі № 461/6526/22 на квартиру загальною площею 52,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3