Провадження № 1-кп/645/293/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року м.Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 -адвоката ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за кримінальними правопорушеннями внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номерами №0001858, №0001788, №0005517, №0003008, №0003471, №0004781, №0002153 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 190 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186 КК України,-

в с т а н о в и в:

У провадженні Московського районного суду м.Харкова перебували матеріали вищевказаного об`єднаного кримінального провадження.

На підставі Розпорядження Верховного Суду №2/0/9-22 від 08.03.2022, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану та керуючись ч.7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», було змінено територіальну підсудність судових справ Фрунзенського та Московського районних судів м.Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 03 серпня 2022 року справа №643/12807/17 прийнята до провадження, у справі призначено підготовче засідання.

Ухвалою Верховного Суду від 26 лютого 2024 року постановлено матеріали кримінального провадження у кримінальній справі № 643/12807/17 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 286 КК, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 304 КК, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК, ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК передано на розгляд до Фрунзенського районного суду м. Харкова.

12 березня 2024 року справа надійшла до Фрунзенського районного суду м.Харкова.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 березня 2024 року кримінальне провадження призначене до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про закриття кримінального провадження по всім епізодам в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, захисник ОСОБА_7 підтримав свого підзахисного та його позицію.

Потерпілі в підготовче судове засідання не з`явилися.

Прокурор ОСОБА_3 проти закриття справи не заперечувала.

Інші учасники справи заперечень проти закриття провадження у справі щодо ОСОБА_6 не висловили.

За результатом розгляду клопотання обвинуваченого суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні наступних кримінальних правопорушень.

18.04.2013 близько 15 години 30 хвилин неповнолітні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та особа, матеріали кримінального провадження щодо якого знаходяться на розгляді в суді, прямуючи по Салтівському Шосе в м. Харкові, біля будинку № 244 побачили неповнолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . У ОСОБА_6 та особи, матеріали кримінального провадження щодо якого знаходяться на розгляді в суді, раптово виник спільний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_11 , за попередньою змовою групою осіб. Особа, матеріали кримінального провадження щодо якого знаходяться на розгляді в суді, реалізуючи спільний злочинний умисел, запропонував ОСОБА_11 зняти свою спортивну кофту, на що потерпілий, вважаючи, що особа, матеріали кримінального провадження щодо якого знаходяться на розгляді в суді, бажає відібрати у нього кофту, тобто пограбувати, відповів відмовою. Після цього ОСОБА_6 , реалізуючи спільний злочинний умисел, діючи у групі із особою, матеріали кримінального провадження щодо якого знаходяться на розгляді в суді із корисних спонукань, відкрито, з метою незаконного збагачення, рукою зняв з голови потерпілого спортивний кашкет за типом «бейсболка», після чого він та особа, матеріали кримінального провадження щодо якого знаходяться на розгляді в суді, спробували залишити місце скоєння злочину. Однак потерпілий, бажаючи повернути своє майно, почав вимагати у особи, матеріали кримінального провадження щодо якого знаходяться на розгляді в суді, якому ОСОБА_6 передав кашкет, повернути відкрито викрадене майно. ОСОБА_6 та особа, матеріали кримінального провадження щодо якого знаходяться на розгляді в суді на вимоги ОСОБА_11 , які заважали ним розпорядитись відкрито викраденим майном, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, відповідали відмовою, а особа, матеріали кримінального провадження щодо якого знаходяться на розгляді в суді, крім того, реалізуючи спільний злочинний умисел, діючи у групі із ОСОБА_6 із корисних спонукань, відкрито, з метою незаконного збагачення, погрожував ОСОБА_11 фізичною розправою, тобто застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, у разі подальших його вимог повернути кашкет, бажаючи подавити волю ОСОБА_11 до супротиву та поверненню викраденого майна. Потерпілий ОСОБА_11 , сприймаючи погрози фізичної розправи в разі продовження спроб повернути своє майно з боку особи, матеріали кримінального провадження щодо якого знаходяться на розгляді в суді як реальні, побоюючись за своє здоров`я, припинив спроби повернути своє майно, яким заволоділи ОСОБА_6 та особа, матеріали кримінального провадження щодо якого знаходяться на розгляді в суді, і у тих виникла реальна можливість розпорядитись майном ОСОБА_11 , після чого вони залишили місце скоєння злочину з викраденим майном, обернувши його на свою користь, спричинивши потерпілому, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 209 від 11.09.2013, матеріальну шкоду на суму 125 гривень 00 копійок.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 - ч. 2 ст. 186 КК України, - грабіж (відкрите викрадення чужого майна), поєднане з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров?я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

19.04.2013 близько 16 години 00 хвилин неповнолітній ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 разом з особою, матеріали кримінального провадження щодо якого знаходяться на розгляді в суді, побачив неповнолітнього ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . У ОСОБА_6 та особи, матеріали кримінального провадження щодо якого знаходяться на розгляді в суді, раптово виник спільний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб. Особа, матеріали кримінального провадження щодо якого знаходяться на розгляді в суді, запропонував ОСОБА_12 віддати кросівки, в які той був взутий, на що ОСОБА_12 відповів відмовою та попрямував до Харківського ліцею «Імпульс» АДРЕСА_2 , біля якого ОСОБА_6 та особа, матеріали кримінального провадження щодо якого знаходяться на розгляді в суді, діючи в групі, наздогнали потерпілого. Продовжуючи реалізацію спільного умислу, направленого на відкрите викрадення майна ОСОБА_12 , із корисних спонукань, з метою незаконного збагачення, особа, матеріали кримінального провадження щодо якого знаходяться на розгляді в суді, заподіяв тому удар кулаком правої руки в ділянку щелепи зліва, таким чином застосував насильство, що не є небезпечним для здоров`я та життя потерпілого, тим самим зломив волю потерпілого до супротиву. ОСОБА_6 , діючи в групі з особою, матеріали кримінального провадження щодо якого знаходяться на розгляді в суді, зі спільним умислом, направленим на відкрите викрадення майна потерпілого, за попередньою змовою, почав вимагати, аби ОСОБА_12 віддав свою сумку торгівельної марки "Bench", погрожуючи в противному випадку застосувати фізичне насильство до потерпілого. ОСОБА_12 , реально сприймаючи загрозу ОСОБА_6 та особа, матеріали кримінального провадження щодо якого знаходяться на розгляді в суді застосувати до нього фізичне насильство у випадку невиконання їх злочинних вимог, передав їм свою сумку. Таким чином, ОСОБА_6 та особа, матеріали кримінального провадження щодо якого знаходяться на розгляді в суді, діючи зі спільним злочинним умислом, направленим на відкрите викрадення майна ОСОБА_12 , поєднаним з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, відкрито заволоділи його майном та обернули його на свою користь, чим спричинили потерпілому, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 91 від 13.05.2013, матеріальну шкоду на суму 140 гривень 00 копійок.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 - ч. 2 ст. 186 КК України, - грабіж (відкрите викрадення чужого майна), поєднане з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти так е рішення, як закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з абз. 3 ч. 7 ст. 284 КПК України у разі якщо суд встановить наявність підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, суд на будь-якій стадії судового провадження зобов`язаний з`ясувати та врахувати думку обвинуваченого щодо закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Однак матеріали справи свідчать про те, що інкриміновані діяння ОСОБА_6 вчинив будучи неповнолітнім.

Згідно з положеннями ст. 106 КК України звільнення від кримінальної відповідальності та відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення у віці до вісімнадцяти років, застосовується відповідно до статей 49 та 80 цього Кодексу з урахуванням положень, передбачених цією статтею.

Щодо осіб, зазначених у частині першій цієї статті, встановлюються такі строки давності: сім років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Санкція ч. 2 ст. 186 КК України закріплює такий вид покарання, як позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Згідно з ч. 5 ст. 12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Таким чином, на сьогодні закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, з дня вчинення ОСОБА_6 інкримінованих йому діянь, які є тяжкими злочинами.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років (ч. 2 ст. 49 КК).

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років (ч. 3 ст. 49 КК).

Даних про те, що в зазначений у законі семирічний строк з моменту вчинення останнього кримінального правопорушення (19.04.2019 року) ОСОБА_6 ухилявся від слідства та суду або вчинив інші кримінальні правопорушення, матеріали кримінального провадження не містять та судом не встановлено.

Згідно з п. п. 1, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення особи від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування відносно особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

За змістом статей 284 - 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність лише цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено. Як і не передбачено можливості суду відмовити у задоволенні відповідного клопотання лише з тих підстав, що проти цього заперечує потерпілий.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

Частиною 8 ст.284 КПК України визначено, що закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п.1 ч.2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

При цьому, суд звертає увагу, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо. Закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК, тобто з нереабілітуючих підстав, не виключає можливості цивільно-правової відповідальності особи за шкоду, заподіяну нею, і не позбавляє потерпілих права звернутися до суду у порядку цивільного судочинства за захистом своїх майнових прав (Постанова ВС від 29.07.2021 року, справа № 552/5595/18).

Згідно з ч. 7 ст. 128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, у підготовчому судовому засіданні не встановлені обставин, які б виключали звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 186 КК України, та закриття даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі ст. 49 КК України, керуючись ст.ст. 284, 288 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання обвинуваченого задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_11 - ОСОБА_13 до ОСОБА_6 залишити без розгляду.

Роз`яснити потерпілим їх право пред`явити цивільний позов в порядку цивільного судочинства.

Продовжити розгляд кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 190 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошено 07.10.2024 року.

Суддя ОСОБА_1