Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

15 липня 2024 року м. Рівне

Справа № 572/932/20

Провадження № 11-кп/4815/358/24

Колегія суддів Рівненського апеляційного суду у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000048 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 на вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 13 березня 2024 року стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Чемерне Сарненського району Рівненської області, де проживає по АДРЕСА_1 , громадянина України, не маючого судимості,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.ч.1, 2 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и л а :

Вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 13 березня 2024 року ОСОБА_7 визнано винним , засуджено та призначено покарання:

за ч.1 ст. 309 КК - 1 рік обмеження волі;

за ч.1 ст. 307 - 4 роки позбавлення волі;

за ч.2 ст. 307 - 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна та зараховано строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з 18 лютого 2020 року по 16 квітня 2020 року.

Початок строку відбування покарання ухвалено рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Судом вирішено питання стосовно речових доказів та процесуальних витрат у справі.

Цим вироком ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 (далі за текстом - Закон «Про наркотичні засоби...», Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2009 №589 (далі Порядок…) та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 (далі - Закон «Про заходи протидії...), 08 лютого 2020 року приблизно о 14 год. 25 хв., перебуваючи поблизу стадіону «Мрія», що по АДРЕСА_2 , не будучи суб`єктом господарювання, не маючи належного дозволу на здійснення діяльності, пов`язаної з культивуванням рослин, розробленням, виробництвом, виготовленням, зберіганням, перевезенням, пересиланням, придбанням, реалізацією (відпуском), ввезенням на територію України, вивезенням з її території, транзитом через територію України, використанням, знищенням наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, включених до переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 (далі Перелік…), незаконно зберігав при собі з метою збуту та в той же час незаконно збув за 300 гривень громадянину зі зміненими анкетними даними - ОСОБА_8 амфетамін масою 0,1878 грама, який згідно Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою КМУ №770 від 06.05.2000 (далі Перелік…), відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

Повторно, ОСОБА_7 , в порушення вимог Закону «Про наркотичні засоби...», Порядку… та Закону «Про заходи протидії...), 13 лютого 2020 року приблизно о 15 год. 51 хв., перебуваючи поблизу магазину «Десятий», що по АДРЕСА_3 , не будучи суб`єктом господарювання, не маючи належного дозволу на здійснення діяльності, пов`язаної з культивуванням рослин, розробленням, виробництвом, виготовленням, зберіганням, перевезенням, пересиланням, придбанням, реалізацією (відпуском), ввезенням на територію України, вивезенням з її території, транзитом через територію України, використанням, знищенням наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, включених до переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, зберігав при собі з метою збуту та в той же час незаконно збув за 300 гривень громадянину зі зміненими анкетними даними - ОСОБА_8 , амфетамін масою 0,2042 грама, який згідно Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою КМУ №770 від 06.05.2000 (далі Перелік…), відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

Також ОСОБА_7 повторно, в порушення вимог Закону «Про наркотичні засоби...», Порядку… та Закону «Про заходи протидії...), 18 лютого 2020 року приблизно о 16 год. 12 хв., перебуваючи в господарстві, що в АДРЕСА_4 , не будучи суб`єктом господарювання, не маючи належного дозволу на здійснення діяльності, пов`язаної з культивуванням рослин, розробленням, виробництвом, виготовленням, зберіганням, перевезенням, пересиланням, придбанням, реалізацією (відпуском), ввезенням на територію України, вивезенням з її території, транзитом через територію України, використанням, знищенням наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, включених до Переліку…, зберігав при собі з метою збуту та в той же час незаконно збув за 300 гривень громадянину зі зміненими анкетними даними - ОСОБА_8 , психотропну речовину амфетамін масою 0,1042 грама, яка згідно Переліку…, відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

Окрім того, ОСОБА_7 18 лютого 2020 року приблизно о 16 год. 28 хв., перебуваючи в господарстві, що за адресою АДРЕСА_4 , діючи в порушення вимог Закону «Про наркотичні засоби...», Порядку…, та Закону «Про заходи протидії...», не будучи суб`єктом господарювання, не маючи належного дозволу здійснення діяльності, пов`язаної з культивуванням рослин, розробленням, виробництвом, виготовленням, зберіганням, перевезенням, пересиланням, придбанням, реалізацією (відпуском), ввезенням на територію України, вивезенням з її території, транзитом через територію України, використанням, знищенням наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, включених до Переліку…, незаконно зберігав при собі без мети збуту полімерний пакет з порошкоподібною речовиною амфетамін, масою 0,2554 грама, яка згідно Переліку наркотичних засобів…, відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

Також ОСОБА_7 18 лютого 2020 року, приблизно о 17 год. 44 хв., діючи в порушення вимог Закону «Про наркотичні засоби...», Порядку… та Закону «Про заходи протидії...», не будучи суб`єктом господарювання, не маючи належного дозволу здійснення діяльності, пов`язаної з культивуванням рослин, розробленням, виробництвом, виготовленням, зберіганням, перевезенням, пересиланням, придбанням, реалізацією (відпуском), ввезенням на територію України, вивезенням з її території, транзитом через територію України, використанням, знищенням наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, включених до переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, повторно незаконно зберігав за місцем тимчасового проживання, що в АДРЕСА_4 , без мети збуту саморобний пристрій для куріння з нашаруванням екстракту канабісу масою 0,3724 грама, що згідно Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, а також 4 прозорі пакетики з порошкоподібними речовинами, які містять у своєму складі психотропну речовину амфетамін масою 0,3571 грама, 0,3857 грама, 0,3871 грама та 0,1735 грама, які згідно Переліку…, відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просить вказаний вирок змінити, призначивши ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 307 КК із застосуванням положень ст. 69 цього Кодексу, у виді позбавлення волі на строк 5 років, та за сукупністю злочинів призначити остаточне покарання - 5 років позбавлення волі, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК.

На обґрунтування цих вимог апелянт зазначив, що місцевий суд помилково визнав обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 , вчинення злочину повторно, оскільки кваліфікуючою обставиною вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, є повторність дій, передбачених ч.1 ст. 307 цього Кодексу.

Також захисник вказав, що кримінальні правопорушення, інкриміновані ОСОБА_7 , були вчинені у лютому 2020 року, і з того часу обвинувачений не був помічений у скоєні будь-яких правопорушень, збитки від вчинених ним діянь відсутні. Тому, на його переконання, у суду були всі підстави для застосування положень ст. 69 КК при призначенні покарання обвинуваченому за ч.2 ст. 307 КК, та звільнення його від відбування покарання на підставі ст. 75 цього Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача, міркування прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно приписів ч.1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ці положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання, в разі ухвалення обвинувального вироку.

Щодо обраного виду та міри покарання обвинуваченому, то колегія суддів вважає, що воно ґрунтується на вимогах закону про кримінальну відповідальність.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

При цьому, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.1 Постанови від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Ухвалюючи вказаний вирок, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вказаних вимог закону, призначивши обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, яке за своїм видом та розміром відповідає як особі винного, так і встановленим обставинам кримінального провадження.

Так, судом було враховано характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які, у відповідності до приписів ст. 12 КК, відносяться до кримінальних проступків та тяжких злочинів, відповідно, а також дані про особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, в силу вимог ст. 89 КК, не має судимості.

До обставин, які пом`якшують покарання, місцевим судом було віднесено щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Також колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо визнання обставиною яка обтяжу покарання, вчинення злочину повторно.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 67 КК при призначенні покарання обставинами, які його обтяжують, визнається вчинення злочину особою повторно.

Так, вчинення злочину особою повторно визнається судом обставиною, що обтяжує покарання, у тому разі, коли така кваліфікуюча ознака, як повторність, не передбачена законодавцем у диспозиції статті й відсутня в юридичному формулюванні обвинувачення. У такому разі повторність береться до уваги судом на загальних підставах, як обставина, що обтяжує покарання.

Як убачається з оскаржуваного вироку, ОСОБА_7 також визнаний винним за епізодом незаконного зберігання при собі без мети збуту 18 лютого 2020 року під час перебування у господарстві, що за адресою: АДРЕСА_5 , полімерного пакету з порошкоподібною речовиною амфетамін, масою 0,2554 г. За даним епізодом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК, повторність відсутня у формулюванні обвинувачення, а також у диспозиції даної статті.

При цьому, як було встановлено місцевим судом, вказаний злочин обвинуваченим було вчинено після вчинення інкримінованих йому злочинів, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 307 КК.

Тому, місцевим судом було обґрунтовано визнано вчинення злочину повторно як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого.

Так, сукупність вказаних обставин стала підставою для висновку місцевого суду, з яким погоджується і колегія суддів, щодо можливості виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів лише в умовах ізоляції від суспільства.

При цьому, встановлені обставини цього провадження свідчать про неможливість застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК, яка передбачає, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

За вказаних обставин відсутні підстави й для застосування положень ст. 75 КК, згідно з якими якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить висновку, що вирок місцевого суду є законним, обґрунтованим та вмотивованим, ухваленим з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а також закону про кримінальну відповідальність, а тому підстав для його зміни та задоволення апеляційних вимог сторони захисту не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 13 березня 2024 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3