Справа№ 953/5907/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2024 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000419 від 06.03.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Харкова, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, яка має на утриманні малолітню дитину, на утриманні осіб похилого віку, непрацездатних осіб не має, офіційно не працевлаштована, не є інвалідом та військовослужбовцем, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 05.02.2024 в умовах воєнного стану, введеного на території Україні на підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, в подальшому неодноразово продовжений, останній раз 05.02.2024 Указом Президента України №49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», приблизно о 18 годин 00 хвилин ОСОБА_4 , вчинила корисливе кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, 05.02.2024, приблизно о 18-00 годині, ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні магазину «ЕVА», за адресою м. Харків, вул. Академіка Проскури, буд.5, де здійснює свою діяльність ТОВ «РУШ» (код ЄДРПОУ № 32007740), вирішила таємно викрасти чуже майно. Після чого ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за нею ніхто не спостерігає, та її дії залишаються непоміченими сторонніми особами, взяла з полиць товар, який належить ТОВ «РУШ» (код ЄДРПОУ № 32007740), не маючи наміру його оплачувати, а саме, туш для подовження вій жіноча, в корпусі бордового кольору, ТМ «Maybelline New York», арт: « НОМЕР_1 , в кількості 1 шт, вартістю 319 грн. 00 коп., та поклала до своєї сумки.

Надалі, ОСОБА_4 пройшла через касову зону магазину, не розрахувавшись за вищезазначений товар, та таким чином таємно викрала вищевказане майно. Внаслідок вказаних злочинних дій ОСОБА_4 ТОВ «РУШ» (код ЄДРПОУ № 32007740), завдано матеріальних збитків на загальну суму 319 грн. 00 коп.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинена в умовах воєнного стану.

Під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість в обсязі обвинувачення, фактичні обставини кримінального правопорушення, яке інкримінується, зокрема, час, місце вчинення та його правову кваліфікацію, не оспорює. Пояснила, що дійсно 05.02.2024 о 18-00 годині, знаходячись у приміщенні магазину «ЕVА», який розташований в м.Харкові по вул. Академіка Проскури, вчинила крадіжку жіночої туши «Maybelline» за обставин, викладених вище у даному вироку. Вартість жіночої туши не оспорює.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтвердила, що вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнає добровільно, без примусу. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд її суворо не карати.

Показання обвинуваченої є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Приймаючи до уваги послідовність показань обвинуваченої про обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає ці показання достовірними.

Обвинувачена та сторона обвинувачення не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, наслідки, визначені ст. 349 КПК України, зрозумілі.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце слухання справи належним чином. Надав заяву, в якій просив слухання справи проводити за його відсутності та призначити покарання обвинуваченій на розсуд суду. Матеріальних претензій до обвинуваченої потерпілий не має.

З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченою суті пред`явленого обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності її позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ч.3 ст.349 КПК України, за їх згодою визнав недоцільним дослідження доказів фактичних обставин справи, та обмежився допитом обвинуваченої, вивченням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої та документів з процесуальних питань, оскільки показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються. Одночасно учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За встановлених під час судового розгляду обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 в пред`явленому їй обвинуваченні та кваліфікує її дії за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинена в умовах воєнного стану.

Судом не встановлено будь-яких обставин для перекваліфікації дій обвинуваченої, а так само обставин, які б виключали злочинність діяння, або були б підставою для звільнення від кримінальної відповідальності.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд керується ст.50, 65 КК України, якими визначено, що суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженим та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до класифікації, визначеної ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України є тяжким злочином.

Вивченням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона раніше не судима, не заміжня, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утриманні осіб похилого віку, непрацездатних осіб не має, не працевлаштована, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у повному визнанні своєї вини обвинуваченою, осуду своїх дій, наявності відчуття жалю за скоєне, розуміння наслідків своїх дій, про що зазначено стороною обвинувачення в ході судового розгляду, виходячи з поведінки обвинуваченої під час досудового розслідування та судового розгляду.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ч.1 ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обираючи вид та розмір покарання обвинуваченої суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його вид, суспільну небезпечність та наслідки, вищезазначені дані щодо особи обвинуваченої, яка є особою молодого віку, раніше не судима, має на утриманні малолітню дитину, її поведінку до вчиненого кримінального правопорушення, наявності обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що його обтяжують.

Указані відомості дають підстави для призначення покарання обвинуваченій в межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, але із застосуванням положень ст.75 КК України, оскільки суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування призначеного їй покарання у виді позбавлення волі, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою впродовж іспитового строку, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченою, випливає з дотримання судом принципів рівних можливостей та справедливого судового розгляду. Адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ст.118, 122, 124 КПК України суд стягує з обвинуваченої судові витрати за проведення судової експертизи на користь держави.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації (ч. 4 ст. 174 КПК України).

У зв`язку із не застосуванням до обвинуваченого покарання у виді конфіскації майна, а також те, що арештоване майно не підлягає спеціальній конфіскації, суд вважає за необхідне скасувати арешт майна, накладений ухвалою Київського районного суду м.Харкові від 13.03.2024 у справі № 953/1916/24 провадження н/п 1-кс/953/1946/24.

В межах розгляду даного кримінального провадження судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 08.05.2024 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби до 04.06.2024, строк якого надалі не продовжувався. ОСОБА_4 в порядку ст.208 КПК України не затримувалася.

Керуючись ст. 100, 124, 174, 368, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді позбавлення волі звільнити з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї судом обов`язки.

Згідно із п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти їм про зміну свого місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 16.07.2024.

Після набрання вироком законної сили речові докази, а саме, туш для подовження вій жіночу, в корпусі бордового кольору, ТМ «Maybelline New York», арт: « НОМЕР_1 » - повернутим власнику майна.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №2552 від 03.04.2024 в розмірі 757 (сімсот п`ятдесят сім) гривень 28 копійок.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою Київського районного суду м.Харкові від 13.03.2024 у справі № 953/1916/24 провадження н/п 1-кс/953/1946/24.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя - ОСОБА_1