УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 220 240 000 000 007 14 від 08.08.2024, у якому

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Російської Федерації, військовослужбовець Збройних сил Російської Федерації, командир 121-го важкого бомбардувального авіаційного полку дальньої авіації Військово-повітряних сил Повітряно-космічних сил (військова частина № НОМЕР_1 , аеродром «Енгельс» у місті Енгельс Саратовської області РФ), полковник, мешкає за адресою - АДРЕСА_1 ,

підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_6 про обрання до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 30.07.2024 у кримінальному провадженні № 220 240 000 000 007 14 від 08.08.2024 складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України.

Відповідно до висунутої підозри, з 2022 року і станом на 30.07.2024 військовослужбовець ЗС РФ полковник ОСОБА_5 проходив військову службу на посаді командира 121-го важкого бомбардувального авіаційного полку НОМЕР_2 важкої бомбардувальної авіаційної дивізії дальньої авіації Військово-повітряних сил Повітряно-космічних сил збройних сил РФ.

Очолюваний полковником ЗС РФ ОСОБА_5 121-й авіаційний полк є засобом Верховного Головнокомандувача ЗС РФ, на який покладено вирішення стратегічних (оперативно-стратегічних) і оперативних задач на стратегічних напрямках.

У зв`язку із займаною полковником ЗС РФ ОСОБА_5 посадою, останньому підконтрольні авіаційні ескадрильї та підрозділи безпосереднього підпорядкування 121-го авіаційного полку. На нього покладається виконання поставлених завдань відповідно до рішень та планів вищого військового командування РФ, у тому числі командувача дальньої авіації та командира дивізії.

Для реалізації вищевказаного злочинного умислу особи із числа військового командування РФ, не пізніше 26.01.2023 залучили полковника ЗС РФ ОСОБА_5 , якому співучасники визначили роль в реалізації спільного плану на припинення функціонування об`єктів критичної інфраструктури та промисловості, тероризування цивільного населення України у вищевказаний спосіб, а останній погодився її виконати.

Зокрема, співучасниками злочину на ОСОБА_5 покладалося забезпечувати підпорядкованими йому силами та засобами 121-го важкого бомбардувального авіаційного полку нанесення систематичних і масштабних ракетних ударів по цивільним об`єктам, розміщеним у населених пунктах на всій території України, зокрема, житловим будинкам, торгівельним центрам, рекреаційним об`єктам, тваринницьким підприємствам та об`єктам критичної інфраструктури, що необхідні для виживання цивільного населення.

У подальшому, в період з 10.10.2022 і до 26.01.2023 полковник ЗС РФ ОСОБА_5 , перебуваючи у місті Енгельс Саратовської області РФ та в інших місцях на території Російської Федерації, виконуючи спільний злочинний план, діючи умисно, за попередньою змовою групою з особами із числа військового командування РФ, усвідомлюючи тяжкі наслідки у вигляді загибелі і поранення великої кількості осіб, а також створення непридатних умов для існування цивільного населення України, бажаючи настання таких наслідків, на порушення вищезазначених вимог ст. 25 Положення про закони і звичаї війни на суходолі, ст. 33 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, ст. 51, 52, 54, 57 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій, забезпечив нанесення підпорядкованими йому підрозділами 121-го авіаційного полку, з використанням ракетоносців-бомбардувальників Ту-95МС/160, систематичних масштабних ракетних ударів крилатими ракетами Х-101 по цивільним об`єктам, розміщеним у населених пунктах на всій території України, які призвели до загибелі та поранення цивільного населення.

Зокрема, для виконання відведеної ролі в реалізації вищевказаного спільного плану, ОСОБА_5 у вищевказаний період одержував від осіб із числа військового командування РФ бойові розпорядження щодо нанесення підпорядкованими йому підрозділами 121-го авіаційного полку, з використанням ракетоносців-бомбардувальників Ту-95МС/160, ракетних ударів крилатими ракетами Х-101 по визначеним у цих бойових документах конкретним об`єктам цивільної і критичної інфраструктури на території України, з визначеними координатними місць їх розташування.

Виконуючи указані бойові розпорядження ОСОБА_5 шляхом віддання наказів і розпоряджень своїм підпорядкованим військовослужбовцям 121-го авіаційного полку (особи яких на цей час досудовим розслідування не встановлені), забезпечував: розроблення і затвердження замислів і рішень на ведення бойових дій, графіки підготовки і здійснення нанесення масованих ракетних ударів; визначав потреби у ракетах по задачам бойових дій; погоджував зазначені бойові документи з військовим командуванням ЗС РФ; здійснював координацію діями підпорядкованих йому підрозділів безпосередньо під час нанесення ракетних ударів по визначеним об`єктам цивільної і критичної інфраструктури на території України, доповідав про результати нанесених указаних ракетних ударів вищому військовому командуванню РФ. При цьому, про вчинені воєнні злочини ОСОБА_5 правоохоронним органам РФ не повідомляв.

Зазначені умисні протиправні дії ОСОБА_5 , який діяв за попередньою змовою групою осіб, спільно з командувачем дальньої авіації генерал-лейтенантом ОСОБА_7 , його заступником генерал-майором ОСОБА_8 , командиром НОМЕР_2 важкої бомбардувальної авіаційної дивізії полковником ОСОБА_9 та іншими особами із числа військового командування РФ призвели до знищення і руйнування вищевказаних об`єктів цивільної критичної інфраструктури ОЕС України, що викликало кризу в енергозабезпеченні цивільного населення України, яке надзвичайно важливе для його виживання.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, віданні наказу про вчинення таких дій, поєднаних з умисним вбивством, вчинених за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України.

На підставі викладеного, у зв`язку з переховуванням підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування, 08.08.2024 останнього оголошено в розшук.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування, з метою запобігання його спробам знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий просив обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання з підстав, які у ньому наведені.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, аргументуючи тим, що у матеріалах клопотання відсутнє підтвердження належного повідомлення ОСОБА_5 про підозру, вважав підозру необґрунтованою, а оголошення підозрюваного у розшук незаконним.

Заслухавши думку прокурора, заперечення захисника, вивчивши клопотання, надані сторонами документи, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою без участі підозрюваного за наявністю достатніх підстав вважати, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи підтверджені доказами обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 1 статті 177 КПК визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Тлумачення даних норм у їх зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка зібраних доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя бере до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» Європейський Суд наголосив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Таким чином, для вирішення питання наявності підстав для обрання запобіжного заходу необхідним є встановлення, чи містять вказані докази дані, які б могли свідчити, що ця особа вчинила злочин.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях ОСОБА_5 ознак кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку вірогідності того, що ОСОБА_5 свідомо переховується від органу досудового розслідування, слідчий суддя бере до уваги відповідь відділу Управління ДВКР СБ України від 07.08.2024, відповідно до якої ОСОБА_5 перебуває на території Російської Федерації.

Крім того, слідчим неодноразово викликався підозрюваний ОСОБА_5 , також вжита низка заходів, спрямованих на встановлення місцезнаходження підозрюваного.

Вирішуючи питання про наявність ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя бере до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, які свідчать про високу ступінь ймовірності застосування підозрюваним певних заходів з метою перешкодити кримінальному провадженню.

Крім того, з огляду на обставини вчинення інкримінованого злочину, репутацію підозрюваного, існує ризик, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, спрямоване на підтримку держави-агресора.

Аргументація сторони захисту про неналежне повідомлення ОСОБА_5 про підозру спростована долученими до клопотання матеріалами.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до раніше не судимої особи може бути застосований лише у разі, якщо вона підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За вчинення інкримінованих підозрюваному злочинів за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК встановлене максимальне покарання у виді довічного позбавлення волі.

У зв`язку з переховуванням підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування 08.08.2024 останнього оголошено в розшук.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, існуючі ризики, у тому числі переховування підозрюваного, пов`язані з перешкоджанням кримінальному провадженню, приводять слідчого суддю до переконання, що обрання інших, більш м`яких запобіжних заходів, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Приймаючи до уваги наведене, керуючись ст.ст.177, 183, 193 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_6 задовольнити.

Обрати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Після затримання підозрюваного і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження ОСОБА_5 має бути доставлений до слідчого судді для розгляду за його участі питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміни на більш м`який запобіжний захід.

На ухвалу слідчого судді до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1