УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора у кримінальному провадженні - заступник начальника відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0000068 від 19 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у зв`язку із повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 5 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб, дію якого в подальшому продовжено.

Пунктом 3 Указу передбачено, окрім іншого, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права й свободи людини та громадянина, передбачені ст. 33 Конституції України.

Відповідно до «Правил перетинання державного кордону громадянами України» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 виїзд чоловіків призовного віку за межі України в умовах воєнного стану, за деякими виключеннями, не дозволяється.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , розробив план незаконного переправлення громадян України чоловічої статі призовного віку у період дії воєнного стану через державний кордон України, до якого залучив ОСОБА_5 та інших невстановлених на даний час слідством осіб.

Так, згідно розробленого ОСОБА_4 плану, він підшукував осіб, які бажали незаконно переправитися через державний кордон України, визначав суму винагороди за це, інструктував про дії після перетину державного кордону та призначав місце зустрічі між ними та перевізниками, що будуть здійснювати їх транспортування до місця безпосереднього перетину державного кордону.

ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, усвідомлюючи існування обмежень щодо виїзду за кордон, громадян України чоловічої статі призовного віку на період дії воєнного стану, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 та іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, діючи з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, погодився сприяти їм в незаконному переправленні громадян України через державний кордон України на територію Республіки Молдова, шляхом надання вказівок та засобів, зокрема транспортних послуг.

Так, ОСОБА_4 , 23.05.2024 по телефону запропонував ОСОБА_6 , який був в подальшому залучений до конфіденційного співробітництва, незаконно переправитися через державний кордон України на територію Республіки Молдова, зазначивши, що перетин кордону буде здійснюватися поза пунктами прикордонного контролю, за грошову винагороду у приблизному розмірі 6000 доларів США разом з іншими особами яким вони сприяють у незаконному перетині державного кордону.

Після чого, 22 липня 2024 року приблизно об 11:30, з метою подальшого незаконного переправлення через державний кордон України, ОСОБА_5 зустрів ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 які були залучені до конфіденційного співробітництва та інших осіб, які бажали у незаконний спосіб перетнути державний кордон України, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та на автомобілі «Citroen C4» д.н.з. НОМЕР_1 повіз їх у напрямку прикордонної зони розташованої поблизу населених пунктів м. Кодима та м. Грабове Одеської області для подальшої передачі вказаних осіб «провідникам», що будуть здійснювати їх безпосереднє переправлення поза пунктами прикордонного контролю.

Крім того, ОСОБА_4 , залучив до вчинення злочину ОСОБА_12 який також 22 липня 2024 року приблизно об 11:30 у м. Бершадь Вінницької області зустрів 6 осіб, які бажали у незаконний спосіб перетнути державний кордон України, а саме: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та на автомобілі «Citroen C4» д.н.з. НОМЕР_2 повіз їх у напрямку прикордонної зони розташованої поблизу населених пунктів м. Кодима та м. Грабове Одеської області для подальшої передачі вказаних осіб «провідникам», що будуть здійснювати їх безпосереднє переправлення поза пунктами прикордонного контролю.

Під час подорожі до місця безпосереднього незаконного переправлення, ОСОБА_5 , діючи згідно розробленого ОСОБА_4 , плану вживав заходів конспірації, інформував осіб, які бажають перетнути державний кордон України у незаконний спосіб про обставини такого перетину, момент передачі грошових коштів, їхню поведінку в разі дій правоохоронних органів на території України та після перетину державного кордону, інструктував ОСОБА_12 .

За результатами розслідування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23.07.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто у сприянні в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, порадами, вказівками, наданням засобів вчиненому за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів.

Крім того, в ході проведення досудового розслідування установлено, що до вчинення кримінальних правопорушень, може бути причетна ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживаюча за адресою АДРЕСА_1 , яка бронювала номери в готелі «Поділля», для проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , за які здійснювала оплату. Також ОСОБА_19 , під час вчинення кримінальних правопорушень, консультувала та супроводжувала водіїв, попереджаючи їх про можливу появу перешкод, під час руху та перевезення осіб, які мали намір незаконно перетнути державний кордон України. Крім того, ОСОБА_19 допомагала ОСОБА_5 та ОСОБА_12 в пошуках автомобілів, які потрібні були для незаконного переправлення осіб через державний кордон України, розприділяла кошти серед особами.

Відповідно до довідки КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради № 44122-2024 від 18.09.2024 право власності на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 .

У ході проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_2 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було виявлено та вилучено:

- тримач до стартового пакету «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 ;

- тримач до стартового пакету «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_4 ;

- паперовий конверт від мобільного оператора «Vodafon» з абонентським номером НОМЕР_5 , в якому наявний тримач до стартового пакету з серійним номером НОМЕР_6 ;

- паперовий конверт від мобільного оператора «Vodafon» з абонентським номером НОМЕР_7 , в якому наявний тримач до стартового пакету з серійним номером НОМЕР_8 ;

- мобільний телефон марки «One Plus 7 Pro» імеі 1: НОМЕР_9 , імеі 2: НОМЕР_10 .

Всі вилучені речові докази у ході проведеного обшуку були оглянуті та постановою слідчого від 17.10.2024 визнанні речовими доказами.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

У зв`язку з виявленням під час огляду вказаних вище речей, є достатні підстави вважати, що вони відповідно до п. 1, п. 3, ч. 2 ст. 167 КПК України є використаними як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Вказані речі мають істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містять сліди злочину та можуть бути використані під час проведення інших слідчих дій для з`ясування обставин події.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 Кодексу існує два шляхи приєднання речей або документів в якості речових доказів до матеріалів кримінального провадження: надання добровільно або на підставі судового рішення.

Частина 1 ст. 171 КПК України надає право прокурору, слідчому за погодженням з прокурором, звертатись до слідчого судді, суду з клопотанням про арешт майна.

Арешт вказаних речей, які вже вилучені, необхідний для попередження зміни чи знищення їх властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.

При цьому є достатні підстави вважати, що виявленні в ході огляду вище перераховані речі мають значення для досудового розслідування і можуть бути доказами під час судового розгляду.

З огляду на викладене, прокурор просив клопотання задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі.

ОСОБА_19 в судове засідання не з`явилася, про причини неприбуття суд не повідомила, тому відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається у її відсутність.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за відсутності фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи, що вищезазначене майно являється джерелом доказів, при дослідженні яких необхідно буде встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, а також в подальшому виникне необхідність у проведенні ряду експертиз, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на речі, які вилучені в ході обшуку, який проводився за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вони мають значення речового доказу та доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні - заступник начальника відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене в ході проведення обшуку від 16.10.2024, а саме:

- тримач до стартового пакету «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 ; тримач до стартового пакету «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_4 ; паперовий конверт від мобільного оператора «Vodafon» з абонентським номером НОМЕР_5 , в якому наявний тримач до стартового пакету з серійним номером НОМЕР_6 ; паперовий конверт від мобільного оператора «Vodafon» з абонентським номером НОМЕР_7 , в якому наявний тримач до стартового пакету з серійним номером НОМЕР_8 ; мобільний телефон марки «One Plus 7 Pro» імеі 1: НОМЕР_9 , імеі 2: НОМЕР_10 , який належить ОСОБА_19 ..

Виконання ухвали доручити прокурору у кримінальному провадженні - заступнику начальника відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 .

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя