Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/694/2024 Справа № 641/4919/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у залі суду в м. Харкові у спрощеному провадженні (порядку) без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені відомості до ЄРДР за № 0000237 від 05.07.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харків, середньою- спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого тa фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 21.07.2023 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.12.2023 року замінено несплачену суму штрафу на покарання у виді 100 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , засуджений вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.07.2023 за вчинення кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, до покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.12.2023 замінено несплачену суму штрафу на покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт. 29.05.2024 ОСОБА_3 прибув до Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, де, згідно з ст. 37 КВК України, був письмово ознайомлений з порядком і умовами відбування покарання у виді громадських робіт та, відповідно до ст. 40 КВК України, попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 389 КК України, за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, про що останній надав підписку.

29.05.2024 Слобідським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації в Харківській області ОСОБА_3 під особистий підпис видано направлення до державної установи «Качанівська виправна колонія (№ 54)», яка розташована за адресою АДРЕСА_2 , для відбування громадських робіт, відповідно до якого останній повинен приступити до їх виконання з 30.05.2024.

3 графіком відбування громадських робіт з 03.06.2024 ОСОБА_3 письмово ознайомлений 31.05.2024, прибув до державної установи «Качанівська виправна колонія (No 54)» 03.06.2024, 04.06.2024, 05.06.2024, 07.06.2024, 10.06.2024, 11.06.2024 та відпрацював у вказані дні 24 години громадських робіт, а у подальшому, з 12.06.2024 по теперішній час, до відпрацювання громадських робіт не приступав, без поважних причин до місця відпрацювання не з`являвся.

Однак, ОСОБА_3 , будучи працездатним, маючи змогу працювати та відбувати призначене Комінтернівським районним судом м. Харкова покарання, умисно, ігноруючи ухвалу суду, з метою ухилення від відбування громадських робіт, без поважних причин, ігноруючи обов?язки, пов?язані із відбуттям призначеного покарання, з 12.06.2024 не з?являвся до державної установи «Качанівська виправна колонія (№ 54)» і до відбування громадських робіт не приступав.

Такі дії ОСОБА_3 набули тривалого системного характеру і полягають у невиконанні обов?язку (бездіяльність) щодо відбування покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт та, відповідно до ст. 40 КВК України, є ухиленням від виконання покарання, оскільки більше двох прогулів без поважних причин протягом місяця є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт.

Отже, ОСОБА_3 , будучи ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, попередженим про настання кримінальної відповідальності за порушення порядку та умов відбування покарання, без поважних причин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення від призначеного судом покарання у виді громадських робіт, виконувати вирок суду не став, тим самим навмисно ухилився від відбуття призначеного судом покарання у виді громадських робіт, порушивши встановлені законодавством порядок та умови відбуття покарання, залишивши невідпрацьованими 76 годин.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, а саме ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акту у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 , захист якого здійснював захисник - адвокат ОСОБА_4 , подав заяву, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі; ознайомлений з обмеженнями права на апеляційне оскарження.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу про вчинення кримінального правопорушення - проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Суд вважає, що встановлені обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, та докази на підтвердження встановлених судом обставин, долучені до обвинувального акту, доводять вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (проступку).

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й, зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує те, що ОСОБА_3 раніше судимий, відбув призначене покарання частково, а саме 24 години з призначених 100 годин громадських робіт, на диспансерному (профілактичному) обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має малолітню дитину, за місцем мешкання характеризується незадовільно, а також враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено законом до проступків, особу винного, обставину, визнану судом такою, що пом`якшує покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин та приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень є призначення обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі, що буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (проступку), обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 був засуджений 21.07.2023 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.12.2023 року замінено несплачену суму штрафу на покарання у виді 100 годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 22.08.2023. Ухвала набрала законної сили 29.12.2023 року. Проте, обвинувачений ОСОБА_3 вказане покарання не відбув у повному обсязі, не відпрацьованими залишились 76 (сімдесят шість) годин громадських робіт.

В зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин після постановлення вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.07.2023 року, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд при призначенні покарання застосовує ст. 71,72 КК України й до призначеного покарання частково приєднує не відбуте покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.07.2023 року з урахуванням ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.12.2023 року, із розрахунку, що, згідно п.4 ч.1 ст. 72 КК України, одному дню обмеження волі відповідають 8 годин громадських робіт, та остаточно призначає покарання у виді обмеження волі, оскільки, саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів

Цивільний позов, судові витрати, речові докази - відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого -не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 373, 374 382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити покарання у вигляді обмеження строком на 1(один) рік.

На підставі ч.1 ст. 71,72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.07.2023 року та остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 9 (дев`ять) днів.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту фактичного приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя - ОСОБА_1