Єдиний унікальний номер 205/8926/23
1-кс/205/916/24
УХВАЛА

16 серпня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

19.07.2024 року до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська через систему «Електронний суд» надійшло вищезазначене клопотання, в якому заявник посилалася на те, що 21 жовтня 2022 року на підставі підробленого договору дарування квартири від 29 травня 2010 року укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , державним реєстратором виконавчого комітету П`ятихатської міської ради ОСОБА_7 було винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 65207293, відомості про право власності ОСОБА_8 на квартиру АДРЕСА_1 були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності. ОСОБА_4 звернулась до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_8 , третя особа - державний реєстратор виконавчого комітету П`ятихатської міської ради ОСОБА_7 , про визнання договору недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Разом із тим, в межах досудового розслідування кримінального провадження №0001989 ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.11.2022 року по справі № 932/6337/22 за клопотанням слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, за погодженням із прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра, накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 040, - квартира за адресою: АДРЕСА_2 . Рішенням Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 17.01.2024 року, яке постановою Дніпровського апеляційного суду від 11.06.2024 року залишено без змін, позов ОСОБА_4 задоволено. Оскільки арешт вищезазначеного майна було накладено з метою запобігання відчуження майна ОСОБА_8 , та на даний час відпала потреба у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження, у зв`язку з чим просить скасувати арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 заяву підтримала та просила задовольнити, посилаючись на обставини викладені в заяві.

Слідча ОСОБА_9 та прокурор ОСОБА_10 в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення заяви.

Слідчий суддя, вислухавши учасників кримінального провадження, розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього документи, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України.

Статтями 7,16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч. 2 ст. 131 КПК України визначено, що заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною першою статті 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 01.11.2022 року частково задоволено клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, та накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, житлову квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони відчуження та розпорядження; заборонено усім реєстраторам, нотаріусам та іншим уповноваженим особам проводити будь-які реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомого майна житлової квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, в провадженні СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене 25.10.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001989, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Згідно постанови про визнання речовими доказами від 27.10.2022 року, житлова квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , визнана речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

На даний час у даному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001989 від 25.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України досудове розслідування триває.

Постановою слідчого від 05.02.2024 року призначено проведення судової будівельно-оціночної експертизи, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України.

Окрім цього, вбачається, що не з усіх комунальних установ м.Дніпра (АТ «Дніпрогаз») отримана інформація, що запитувалась на виконання Вказівок прокурора у даному кримінальному провадженні.

А тому, враховуючи той факт, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001989 від 25.10.2022 року, ще триває, доказів того, що станом на день розгляду клопотання відносно вказаного майна проведено всі необхідні слідчі дії у кримінальному провадженні, слідчий суддя доходить висновку, що скасування арешту з вказаного майна може негативно вплинути на хід досудового розслідування.

Даних на підтвердження того, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, слідчому судді не надано, даних, що з вказаною квартирою проведені всі необхідні експертизи тощо, слідчому судді також не надано, а тому клопотання є передчасним та задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, на теперішній час клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна є передчасним та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 174, 309, 372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна відмовити.

Повний текст ухвали складений і оголошений учасникам судового провадження 19.08.2024 року о 16.00 год.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1