Справа № 635/9136/24
Провадження № 1-кп/635/1010/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2024 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого- судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000507 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з неповною вищою освітою, незаміжньої, маючої на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючої медичним реєстратором КНП Роганської селищної ради «Центр первинної медичної допомоги №4 Харківського району», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

22 лютого 2022 року президент Російської Федерації, реалізуючи свій злочинний план, направив до Ради Федерації звернення про використання збройних сил РФ, яке було задоволене.

24 лютого 2022 року о 05 годині, за наказом президента РФ ОСОБА_9 Російська Федерація незаконно вторглась на територію України та здійснила збройний напад, застосовуючи збройні сили РФ та федеральну службу військ національної гвардії РФ.

24 лютого 2022 року указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому було неодноразово продовжено та який триває до теперішнього часу.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 є учасником групи «ІНФОРМАЦІЯ_5», в мобільному додатку «Телеграм», за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, у період, не пізніше 05 березня 2024 року у ОСОБА_5 , яка була обізнана про введення на території України воєнного стану на підставі указу Президента України та встановлену на загальнодержавному рівні заборону на поширення інформації про наявність, переміщення особового складу та засобів Збройних Сил України на території України, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , виник кримінальний протиправний умисел, направлений на збір та поширення інформації про переміщення, рух або розташування ЗС України чи інших утворених відповідно до Законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалась у відкритому доступі Генеральним штабом ЗСУ, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими органами.

З метою реалізації свого кримінального протиправного умислу, у період не пізніше 11 години 56 хвилин 05 березня 2024 року, ОСОБА_5 , перебуваючи на території с. Докучаєвське Харківського району Харківської області, здійснила збір інформації щодо розміщення військовослужбовців ЗСУ у складі ІНФОРМАЦІЯ_4 на території вказаного селища, а саме біля залізничного переїзду.

Далі, 05 березня 2024 року об 11 годині 56 хвилин ОСОБА_5 , з використанням власного мобільного телефону та облікового запису « ОСОБА_7 » (ідентифікатор ОСОБА_8 , НОМЕР_1 ), поширила зібрані дані у групі « ІНФОРМАЦІЯ_5 », в мобільному додатку « Телеграм», шляхом публікації коментарів під дописами у вказаній групі за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 .

В подальшому, за результатами збору та поширення інформації про розміщення особового складу ЗСУ у складі ІНФОРМАЦІЯ_4 на території АДРЕСА_2 у групі « ІНФОРМАЦІЯ_5», в мобільному додатку « Телеграм», ОСОБА_5 продовжила здійснення даної протиправної діяльності.

Так, не пізніше 09 години 00 хвилин 14 березня 2024 року ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого кримінального протиправного умислу, зібрала інформацію про розташування військовослужбовців ЗСУ у складі ІНФОРМАЦІЯ_4 на території АДРЕСА_2 , а саме біля залізничного переїзду.

Далі, 14 березня 2024 року о 09 годині 00 хвилин ОСОБА_5 поширила вказану інформацію у групі « ІНФОРМАЦІЯ_5 », в мобільному додатку « Телеграм», шляхом публікації коментарів під дописами у вказаній групі за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7

Після чого, 30 березня 2024 року, не пізніше 09 години 49 хвилин, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого кримінального протиправного умислу, перебуваючи на території с. Докучаєвське Харківського району Харківської області, здійснила збір інформації про розташування військовослужбовців ЗСУ у складі ІНФОРМАЦІЯ_4 на території АДРЕСА_2 , а саме біля залізничного переїзду.

Далі, 30 березня 2024 року о 09 годині 49 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 поширила зібрані дані у групі « ІНФОРМАЦІЯ_5 », в мобільному додатку « Телеграм», шляхом публікації коментарів під дописами у вказаній групі за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_8

У період не пізніше 16 години 08 хвилин 18 квітня 2024 року ОСОБА_5 , перебуваючи на території с. Докучаєвське Харківського району Харківської області,здійснила збір інформації про розташування військовослужбовців ЗС України у складі ІНФОРМАЦІЯ_4 ,а саме біля залізничного переїзду, та продовжуючи реалізацію свого кримінального протиправного умислу, поширила вказану інформацію у мобільному додатку «Телеграм» у групі « ІНФОРМАЦІЯ_5 » шляхом публікації коментарів під дописами у вказаній групі за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_8

Згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_9 від 18 травня 2024 року, на території АДРЕСА_2 , а саме за координатами: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 за період 05 березня 2024, 14 березня 2024, 30 березня 2024, 18 квітня 2024 дислокувався особовий склад ІНФОРМАЦІЯ_4 на визначених та обладнаних позиціях, з метою виконання завдань за призначенням. Відомості щодо виконання завдань військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_10 не розміщувалось.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, щиро покаялася у скоєному кримінальному правопорушенні, погодилася з кваліфікацією вчиненого нею діяння та пояснила,що у березні- квітні 2024 року проїжджаючи через переїзд бачила на переїзді співробітників РТЦЦ та СП і у телеграм-каналі у групі « ІНФОРМАЦІЯ_5» робила коментарі, де вказувала про знаходження військовослужбовців на переїзді. Робила це не задля того, щоб зашкодити обороноздатності держави, а попередити громадян чоловічої статі про наявність на переїзді співробітників РТЦК та СП, щоб вони не їхали через переїзд.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої та вивченням матеріалів, що характеризують її особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів кримінального провадження.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 вчинила поширення інформації про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, із можливістю їх ідентифікації на місцевості, яка не розміщувалась у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оброни України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану, а тому її дії суд кваліфікує за.2 ст.114-2 КК України.

Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні обвинуваченій ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відносяться до категорії тяжких злочинів, а також суспільну небезпечність вчиненого злочину, наслідки, що настали від вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченої, яка на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, працює, не заміжня, має на утриманні неповнолітнього сина, має постійне місця реєстрації та проживання, раніше не судима, а також той факт, що від її дій будь-яких негативних наслідків не настало.

Відповідно до ч.1 ст.66КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає її щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Відповідно до ч.1 ст.67КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, суд не вбачає.

Згідно зі ст.ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину і тяжкості наслідків, що настали.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Згідно правової позиції Конституційного Суду України у рішенні № 15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності,суд вважає можливим призначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі та застосувати до обвинуваченої вимоги ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом визначеного судом випробувального строку не скоїть нового правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України, зобов`язавши засуджену періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цьому органу про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, оскільки, на думку суду, саме таке покарання, є справедливим, а також необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нового кримінального правопорушення, що можливо без ізоляції останньої від суспільства,так як ОСОБА_5 свою вину у вчиненому визнала повністю, щиро розкаялася, має постійне місце реєстрації та проживання, має на утриманні неповнолітнього сина, також обвинувачена зобов`язалася в подальшому дотримуватись бездоганної поведінки, враховуючи те, що будь-яких наслідків від злочинів не наступило, крім того, прямої (дійсної) шкоди внаслідок вчинення злочину завдано не було, відсутність обтяжуючих вину обставини.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК України, та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного за даним вироком покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 04 липня 2024 року по 25 жовтня 2024 року.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою - скасувати, звільнивши ОСОБА_5 із-під варти в залі суду негайно.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 09 липня 2024 року на майно: мобільний телефон марки «Redmi» модель «Nout 9 Pro» у корпусі білого кольору із сім-картою мобільного оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «Samsung» модель «Galaxy G7» у корпусі золотистого кольору, із сім-картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_5 скасувати.

Речові докази у справі:

мобільний телефон марки «Redmi» модель «Nout 9 Pro» у корпусі білого кольору IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 із сім-картою мобільного оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 ;

мобільний телефон марки «Samsung» модель «Galaxy G7» у корпусі золотистого кольору, IMEI1: НОМЕР_8 , IMEI2: НОМЕР_9 із сім-картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_5 , які знаходяться на зберіганні у слідчому відділі УСБУ в Харківській області за адресою м. Харків вул. Мироносицька,2, повернути ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1