Справа № 641/6075/21
Провадження № 1-кп/553/708/2024
У Х В А Л А

Іменем України

23.07.2024м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000198 від 13.06.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харкові, є громадянином України, одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

13.06.2021, близько 10 год. 00 хв., ОСОБА_4 прийшов у торгівельний павільйон до магазину № 02-03-207, який знаходиться на території «Кінного ринку», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснювала підприємницьку діяльність ОСОБА_6 , після чого застосовуючи фізичну силу, за допомогою демонстрації ножа вчинив погрозу.

Вищевказані протиправні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 129 КК України, тобто погроза вбивством за наявності реальних підстав побоюватися здійснення цієї погрози.

Також, 13.06.2021, у період часу з 10 год. 00 хв. до 10 год. 05 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у торгівельному павільйоні магазину № 02-03-207, який знаходиться на території «Кінного ринку», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , після того, як виразив погрозу вбивством потерпілій ОСОБА_6 , наніс останній три удари ногою в область обличчя, чим спричинив легкі тілесні ушкодження.

Вищевказані протиправні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.

Від захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження по справі у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання підтримав, зазначив, що розуміє, що ця підстава для закриття провадження не є реабілітуючою.

Прокурор не заперечував щодо закриття провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Від потерпілої ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків давності не заперечує, будь-яких претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов просить залишити без розгляду.

Суд, дослідивши доводи клопотання та заслухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов висновку про таке.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до вимог ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Вищезазначені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 129 та ч. 1 ст. 125 КК України, в яких обвинувачується ОСОБА_4 класифікуються, як кримінальні проступки, відповідно до ст. 12 КК України.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Таким чином, з моменту вчинення ОСОБА_4 13.06.2021 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129 та ч. 1 ст. 125 КК України, які віднесені кримінальним законодавством до категорії кримінальних проступків, минув строк понад три роки.

При цьому, ОСОБА_4 від досудового розслідування та суду не ухилявся та до закінчення строків давності нових кримінальних правопорушень не вчинив, тобто перебіг давності, відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України, не зупинявся та не переривався.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження закриттю.

Стосовно заявленого цивільного позову.

ОСОБА_6 було пред`явлено цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування моральної шкоди.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений цивільний позов про стягнення моральної шкоди суд залишає без розгляду, що за змістом ч. 7 ст. 128 КПК України, не перешкоджає потерпілій пред`явити позов в порядку цивільного судочинства.

Кримінальним процесуальним законом не передбачено стягнення процесуальних витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12.09.2022 в справі №203/241/17 зроблено наступний правовий висновок: «якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягується з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відноситься на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту».

Таким чином, витрати на проведення експертизи у вказаному кримінальному провадженні слід віднести на рахунок держави.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, ст. ст. 128, 284-288, 350, 372 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000198 від 13.06.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 125 КК України, - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди - залишити без розгляду.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні віднести на рахунок держави.

Скасувати арешт, накладений за ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.06.2021 на тимчасово вилучене майно.

Речові докази у справі:

рентгенівські знімки у кількості 4 шт. та консультативний висновок лікаря-спеціаліста від 13.06.2021 вважати повернутими власнику потерпілій ОСОБА_6 ;

розкладний ніж сірого кольору з написом «Browning F80», який переданий на зберігання до камери схову ВП №2 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області, знищити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Полтави протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 24.07.2024.

Суддя ОСОБА_1