Справа № 450/3094/24 Провадження № 1-кп/450/455/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

розглянувши в м. Пустомити у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч.1 ст. 357 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000023 від 27.05.2024 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Холодновітка Пустомитівського району Львівської області, громадянин України, українець, неодружений, на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей не має, непрацюючий, з середньою освітою, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , не судимий,

у вчиненні кримінальних проступків, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 10.03.2024 близько 11 год., перебуваючи на території автозаправочної станції «Євро Смарт Пауер», яка розташована за адресою Львівська область Львівський район с. Холодновітка вул. Кільцева,5, шляхом вільного доступу, поблизу входжу до АЗС «Євро Пауер Смарт», що знаходиться за вказаною адресою, виявив банківські картки АТ КБ «Приватбанку» № НОМЕР_1 , АТ «А-БАНК» № НОМЕР_2 , які належать потерпілому ОСОБА_4 у умисно, з корисливих мотивів, привласнив офіційні документи, а саме: банківські картки АТ КБ «Приватбанку» № НОМЕР_1 із закріпленим банківським рахунком НОМЕР_3 , АТ «А-БАНК» № НОМЕР_2 із закріпленим банківським рахунком НОМЕР_4 , які відповідно до ст.. 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні» ч.4 ст. 52 закону України «Про банки та банківську діяльність» є офіційним документом, з метою подальшого їх використання в особистих інтересах.

Такими своїми діями, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив привласнення офіційних документів, а саме кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 357 КК України.

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника ОСОБА_5 слідує, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме привласнення офіційних документів, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надавав свою згоду на розгляд обвинувального акту без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, шляхом вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.

Відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального проступку, передбачених ч.1 ст. 357 КК України, знайшла своє підтвердження та доведена повністю.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст. 357 КК України, є правильною так як він вчинив привласнення офіційних документів.

За вчинення кримінального проступку обвинувачений підлягає покаранню, при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених правопорушень, його наслідки, дані про особу обвинуваченої, її ставлення до скоєного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, він раніше несудимий, на обліку, лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, непрацюючий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння досудовому розслідування.

При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16 жовтня 2008 р. та у п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 р.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, та те, що обвинувачений не працює, немає стабільних доходів, вчинив кримінальне правопорушення з корисливих мотивів, а саме в подальшому скористався привласненими банківськими картками, оплативши ними покупки в магазинах, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити основне покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції ч.1 ст. 357 КК України з урахуванням вимог ст. 4 та 5 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для її виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як нею, так і іншими особами.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено, долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 302, 373, 374, 381-382 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.

Зобов`язати засуджену ОСОБА_3 відповідно до ст. 59-1 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту оголошення вироку.

Речовий доказ: банківську картку АТ КБ «Приватбанку» № НОМЕР_1 повернуту в АТ КБ «Приватбанк» (постанова, протокол огляду а.к.п. 76-83).

Речовий доказ банківську картку АТ «А-БАНК» № НОМЕР_2 повернути в АТ «А-БАНК» (постанова, протокол огляду а.к.п. 76-83).

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати прокурору і обвинуваченому.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

СуддяОСОБА_1