Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/1296/24
номер провадження 1-кп/368/180/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.09.2024 року Кагарлицький районний суд Київської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області кримінальне провадження № 0001297 від 05.07.2024 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

1) 09.08.2002 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя за ст. ст. 185 ч. 3, 189 ч.2, 75, 76, КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним терміном на 2 роки;

2) 16.04.2003 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя за ст. ст. 185 ч. 3, 185 ч.2, 15 ч. 1, 15 ч. 3, 70 ч.1, 71 ч. 1 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 09.12.2005 року умовно-достроково за ухвалою Полтавського обласного суду від 09.12.2005 року на підставі ст. 107 КК України, не відбутий термін 1 рік 3 місяці 16 днів;

3) 20.07.2007 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя за ст. ст.186 ч. 2, 71 ч.1 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився 08.02.2011 року за відбуттям строку покарання;

4) 20.07.2007 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя за ст. ст. 186 ч.2, 71 ч.1 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився 08.02.2011 року за відбуттям строку покарання;

5) 14.06.2012 року Кіровським районним судом м. Донецька за ст.ст. 391, 70 ч.4 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі, звільнився 08.02.2016 року за відбуттям строку покарання;

6) 21.12.2017 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя за ст.ст. 263 ч. 1, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним терміном на 1 рік 6 місяців;

7) 25.05.2018 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя за ст. 185 ч.2 КК України до 3 місяців арешту;

8) 15.01.2020 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя за ст. 186 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки;

9) 17.03.2020 року Жовтневим районним судом м. Маріуполь та ухвали Донецького апеляційного суду від 23.07.2020 р. за ч. 2 ст. 186, ст. 70 ч. 4 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць, звільнився 03.11.2023 року за відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 15 ч. 2 185 ч. 4 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- сторони обвинувачення прокурора Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_4

- сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 03.07.2024 приблизно о 18 год. 30 хв., перебував в центрі м. Кагарлик Обухівського району Київської області, де в нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна з приміщення магазину ТОВ «ФОРА», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Будучи раніше неодноразово судимим за злочини проти власності, зокрема 17.03.2020 року Жовтневим районним судом м. Маріуполь Донецької області, за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; 15.01.2020 року Іллічівським районним судом м. Маріуполь Донецької області, за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі Ухвали Донецького апеляційного суду згідно ст. 70 ч. 4 КК України вважається остаточно засудженим до 4 років 1 місяця позбавлення волі на підставі ст. 72 КК України зараховано частину покарання за вироком від 15.01.2020 року з 23.07.2020 року, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, вчинив новий умисний злочин.

Так, ОСОБА_3 03.07.2024 о 18 год. 41 хв. зайшов до приміщення вказаного магазину, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану запровадженого відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із подальшим продовженням строку дії, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу з полиць стелажів з товарами викрав: каву розчинну Jacobs Моnarch економ, в кількості однієї упаковки вагою 300 г.; пиво Сіверська легенда світле, об`ємом 1,8 літра в кількості однієї пляшки; морозиво Рудь Сорбет полуниця, в упаковці вагою 500 г., креветки Norven Vannamei 80-100 варені, вагою 1 кг; горілку Козацька Рада класична, об`ємом 1 літр в кількості однієї пляшки; вино Shabo Original Collection Rose сухе, об`ємом 0,75 літра в кількості однієї пляшки; вино Cuerno del Toro червоне напівсолодке, об`ємом 0,75 літра в кількості однієї пляшки; сир Лавка традиційний Мукко з пажитніком, фасований, вагою 202 г.; сир Лавка традиційний Мукко з трюфелем, фасований, вагою 166 г.; сир Лавка традиційний Мукко фермерський, фасований, вагою 188 г.; ковбасу молочну Салтівський МК Філейна, вагою 1 кг 766 г.; курку гриль, власне виробництво в кількості однієї штуки вагою 1 кг. 312 г.; воду мінеральну Моршинська сильно газована, об`ємом 1,5 літра в кількості шести пляшок; банани вагою 4 кг. 118 г.

Товар брав в руки та під руку, усвідомлюючи протиправність своїх дій, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, декілька разів виходив з магазину залишаючи товар у скутері та продовжуючи свої злочинні дії знову повертався та брав з полиць товар та виходив з магазину з неоплаченим товаром не проходячи через зону касового контролю та не здійснивши розрахунок за вказаний товар, чим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки на виході з магазину він був зупинений охороною магазину.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ - 19/111-24/41145-ТВ від 19.07.2024 вартість кави розчинної Jacobs Моnarch економ, в кількості однієї упаковки вагою 300 г. становить 564,33 грн.; пива Сіверська легенда світле, об`ємом 1,8 літра в кількості однієї пляшки становить 68,95 грн.; вартість морозива Рудь Сорбет полуниця, в упаковці вагою 500 г. становить 175,57 грн.; вартість креветок Norven Vannamei 80-100 варених, вагою 1 кг. становить 424 грн.; вартість горілки Козацька Рада класична, об`ємом 1 літр в кількості однієї пляшки становить 271,30 грн.; вартість вина Shabo Original Collection Rose сухе, об`ємом 0,75 літра в кількості однієї пляшки становить 195,33 грн.; вартість вина Cuerno del Toro червоне напівсолодке, об`ємом 0,75 літра в кількості однієї пляшки становить 210,50 грн.; вартість сиру Лавка традиційний Мукко з пажитніком, фасований, вагою 202 г. становить 112,59 грн.; вартість сиру Лавка традиційний Мукко з трюфелем, фасований, вагою 166 г. становить 163,43 грн.; вартість сиру Лавка традиційний Мукко фермерський, фасований, вагою 188 г. становить 105,17 грн.; вартість ковбаси молочної Салтівський МК Філейна, вагою 1 кг 766 г. становить 309,56 грн.; вартість курки гриль власне виробництво в кількості однієї штуки вагою 1 кг. 312 г. становить 301,63 грн.; вартість води мінеральної Моршинська сильно газована, об`ємом 1,5 літра в кількості шести пляшок становить 144 грн.; вартість бананів вагою 4 кг. 118 г. становить 267,92 грн.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 ТОВ «ФОРА» завдано майнову шкоду на загальну суму 3314, 28 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 15 ч. 2 185 ч. 4 КК України визнав повністю та пояснив, що в дійсності вчинив крадіжку продуктів харчування із магазину Фора. Але виникло бажання викрасти спонтанно. Він тричі заходив в магазин і виносив речі, і лише в останній захід його було зупинено. Всі продукти харчування ним було повернуто. Він жалкує за вчинене, бо багато хто від нього відвернувся. Більше робити не буде. Те що він зробив, то сильно шкодує. Розкаюється і більше такого робити не буде.

Представник потерпілого ТОВ «Фора» ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутність представника ТОВ «Фора». Претензій до обвинуваченого не має. Щодо міри покарання покладається на погляд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнав свою винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 4 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюється, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Це повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 15 ч. 2 185 ч. 4 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ст. ст. 15 ч. 2 185 ч. 4 КК України, а саме:

?вчинення закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що мали місця діяння, у вчиненні якого обвинувачується, обвинувачений винний та підлягає покаранню.

Обставини, які характеризують особу обвинуваченого.

Згідно паспорта GH266700, виданого 11 грудня 2023 року обвинувачений ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Маріуполь Донецької області, відповідно, на момент вчинення злочину був повнолітнім та є громадянином України.

Згідно вимоги про судимість № 109/1603/02-24 від 12.07.2024 р. станом на 12.07.2024 року ОСОБА_3 є особою раніше судимою, а саме:

1) 09.08.2002 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя за ст. ст. 185 ч. 3, 189 ч.2, 75, 76, КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним терміном на 2 роки;

2) 16.04.2003 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя за ст. ст. 185 ч. 3, 185 ч.2, 15 ч. 1, 15 ч. 3, 70 ч.1, 71 ч. 1 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 09.12.2005 року умовно-достроково за ухвалою Полтавського обласного суду від 09.12.2005 року на підставі ст. 107 КК України, не відбутий термін 1 рік 3 місяці 16 днів;

3) 20.07.2007 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя за ст. ст.186 ч. 2, 71 ч.1 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився 08.02.2011 року за відбуттям строку покарання;

4) 20.07.2007 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя за ст. ст. 186 ч.2, 71 ч.1 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився 08.02.2011 року за відбуттям строку покарання;

5) 14.06.2012 року Кіровським районним судом м. Донецька за ст.ст. 391, 70 ч.4 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі, звільнився 08.02.2016 року за відбуттям строку покарання;

6) 21.12.2017 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя за ст.ст. 263 ч. 1, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним терміном на 1 рік 6 місяців;

7) 25.05.2018 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя за ст. 185 ч.2 КК України до 3 місяців арешту;

8) 15.01.2020 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя за ст. 186 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки;

9) 17.03.2020 року Жовтневим районним судом м. Маріуполь та ухвали Донецького апеляційного суду від 23.07.2020 р. за ч. 2 ст. 186, ст. 70 ч. 4 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць, звільнився 03.11.2023 року за відбуттям строку покарання.

Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства «Кагарлицька багатопрофільна лікарня» обвинувачений ОСОБА_3 за наркологічною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - нарколога не перебуває.

Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства «Кагарлицька багатопрофільна лікарня» обвинувачений ОСОБА_3 за психіатричною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - психіатра не перебуває.

Згідно характеристики, виданої Ліщинським старостинським округом на гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що ОСОБА_3 проживає близько двох місяців в АДРЕСА_1 . Зі слів його співмешканки ОСОБА_8 документи всі на його особу загублені, на руках лише закордонний паспорт. Ніде не працює, в селі не проявляє зовсім ніяких дій. Скарг в старостат до ОСОБА_3 не надходило.

Обгрунтування судом призначення обвинуваченому ОСОБА_3 міри та виду покарання.

Так, санкція ч. 4 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Згідно ч. 5 ст. 12 КК України - тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 , є тяжким злочином.

При призначенні обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахуванні ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень .

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При призначенні обвинуваченому покарання суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, а саме: має місце проживання, позитивна характеристика, щиро покаявся, відсутність обставин, що обтяжують покарання та думку прокурора щодо міри покарання обвинуваченому, а саме: призначення покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, висновок досудової доповіді органу з питань пробації, згідно якої після дослідження інформації, що характеризує особу за місцем її проживання, умов його життєдіяльності відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також її імовірної небезпеки для суспільства свідчить про можливість виправлення особи без ізоляції для суспільства. Зважаючи на виявлені фактори ризику вчинення повторного правопорушення (криміногенні потреби) у випадку прийняття судом рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, вважають доцільним, крім обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 КК України, покласти на особу додаткові обов`язки, передбачені частиною 3 статті 76 КК України, зокрема: не виїжджати за межі України без погодження з органами пробації, а тому суд вважає, що належним та достатнім є призначення обвинуваченому покарання буде у виді позбавлення волів межах санкції статті КК України.

Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Разом з тим, з огляду на викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування призначеного судом покарання і у відповідності до ст. 75 КК України за можливе прийняти рішення про звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нових кримінальних правопорушень і виконає покладені на нього обов`язки.

Що стосується початку відбування покарання, то суд в даному випадку керується п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, згідно з яким іспитовий строк обчислюється з дня постановлення вироку незалежно від того, судом якої інстанції застосовано ст.. 75 КК України (2001 року).

Призначаючи покарання, суд також враховує і принцип гуманізації відповідальності при призначенні покарання, який повинен бути застосований виходячи із засад визначених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової політики.

Тобто, визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Відповідно до ст.124 КПК України всі судові витрати покладаються на обвинуваченого та підлягають стягненню з нього.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком два роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4)виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Контроль за поведінкою засудженого покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем його проживання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , процесуальні витрати на користь держави вартість проведеної судової експертизи № СЕ-19/111-24/41145-ТВ від 19.07.2024 р. в сумі 3786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) грн. 40 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню: каву розчинну Jacobs Моnarch економ, в кількості однієї упаковки вагою 300 г.; пиво Сіверська легенда світле, об`ємом 1,8 літра в кількості однієї пляшки; морозиво Рудь Сорбет полуниця, в упаковці вагою 500 г., креветки Norven Vannamei 80-100 варені, вагою 1 кг; горілку Козацька Рада класична, об`ємом 1 літр в кількості однієї пляшки; вино Shabo Original Collection Rose сухе, об`ємом 0,75 літра в кількості однієї пляшки; вино Cuerno del Toro червоне напівсолодке, об`ємом 0,75 літра в кількості однієї пляшки; сир Лавка традиційний Мукко з пажитніком, фасований, вагою 202 г.; сир Лавка традиційний Мукко з трюфелем, фасований, вагою 166 г.; сир Лавка традиційний Мукко фермерський, фасований, вагою 188 г.; ковбасу молочну Салтівський МК Філейна, вагою 1 кг 766 г.; курку гриль, власне виробництво в кількості однієї штуки вагою 1 кг. 312 г.; воду мінеральну Моршинська сильно газована, об`ємом 1,5 літра в кількості шести пляшок; банани вагою 4 кг. 118 г., які передані під розписку на зберігання ТОВ «Фора», після набрання вироком законної сили залишити ТОВ «Фора».

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1