Справа № 953/7548/24
н/п 1-кс/953/6010/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання прокурора Київської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0001219 від 06.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

До Київського районного суду м. Харкова, 13.08.2024 року поштовим зв`язком, надійшло вказане клопотання, в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт тимчасове вилучене майно в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Віренська, за участю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме: Металева драбина висотою 2м із секціями, перев`язана ганчіркою сірого кольору та на якій маються плями фарби. Дитяча коляска-велосипед на рамі якого мається напис «Crosser оne» та дитячі наліпки синьо сірого кольору. Омивач скла у полімерній баклажці об`ємом 4л із наліпкою «Marshall» «Summer win screen washer» «літній омивач скла» у кількості 3 шт.

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.08.2024 до ЧЧ ХРУП № 1 надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , про те, що невстановлена особа за адресою: АДРЕСА_1 , здійснила крадіжку майна на суму приблизно 5 (п`ять) тисяч грн. (ЖЄО №12790 від 06.08.2024)

В ході досудового розслідування 06.08.2024 в період часу з 04:10 по 04:27 год під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , за участю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який добровільно надав для огляду, внаслідок чого було вилучено: Металева драбина висотою 2м із секціями, перев`язана ганчіркою сірого кольору та на якій маються плями фарби. Дитяча коляска-велосипед на рамі якого мається напис «Crosser оne» та дитячі наліпки синьо сірого кольору. Омивач скла у полімерній баклажці об`ємом 4л із наліпкою «Marshall» «Summer win screen washer» «літній омивач скла» у кількості 3 шт. Під час подальшого проведення огляду місця події, вищевказані речі були вилучені та опечатані паперовою биркою.

Крім того, під час проведення вищевказаного огляду місця події ОСОБА_4 повідомив, що вищевказані речі, які він надав працівникам поліції для огляду на праві власності та праві користування йому не належать.

Вилучена в ході проведення вищевказаного огляду місця події річ була визнана речовим доказом у дійсному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину чи з метою забезпечення можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити застосуванню покарання за вчинення даного кримінального правопорушення у разі визнання судом його винним, а також вчинення дій підозрюваним з уникнення накладання арешту на вищевказане майно, чи його конфіскації.

Позиції учасників кримінального провадження

В судове засідання прокурор не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає необхідним клопотання задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Оскільки накладення арешту на майно презюмує втручання у право на володіння цим майном фізичної або юридичної особи, слід також враховувати, що такий захід має бути як відповідним поставленій меті, так і пропорційним їй, що визначено в рішенні у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (Case of James and others v. the United Kingdom) № 8793/79 від 21 лютого 1986 року, Series A, № 98.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, а також забезпечення збереження речових доказів.

Розглядом клопотання не встановлено, що накладення арешту на це майно суперечитиме положенням ч.4 ст.173 КПК України.

Так само для оцінки мети поданого клопотання арешт з метою збереження речових доказів, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є засобом вчинення кримінального правопорушення, може містити на собі інформацію вчинення кримінальних правопорушень, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна надалі може перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що для забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також з урахуванням того, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ч.1 ст.98 КПК України, на нього необхідно накласти арешт.

На підставі викладеного, керуючись статтями 167,170-173 КПК України, слідчий суддя-

постановив:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасове вилучене майно в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , за участю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме:

- Металева драбина висотою 2м із секціями, перев`язана ганчіркою сірого кольору та на якій маються плями фарби.

-Дитяча коляска-велосипед на рамі якого мається напис «Crosser оne» та дитячі наліпки синьо сірого кольору.

- Омивач скла у полімерній баклажці об`ємом 4л із наліпкою «Marshall» «Summer win screen washer» «літній омивач скла» у кількості 3 шт.до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Зберігання майна визначити відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19 листопада 2012 року №1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1