У Х В А Л А

29 серпня 2024 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Біла Церква Київської області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працює, освіта середня, раніше судимий

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

у кримінальному провадженні № 0002198, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.06.2024,

У С Т А Н О В И Л А:

1. До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .

1.1. В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності. У зв`язку з зазначеним в Україні відповідо до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

1.2. Проте, 21.06.2024 у передобідній час ОСОБА_5 проходив повз дачну ділянку № 30 Садового товариства «Крупзавод», м. Біла Церква, Київська область, яка належить потерпілому ОСОБА_9 . ОСОБА_5 , перелізши через паркан, проник на огороджену, придатну для зберігання майна територію дачної ділянки, де зі свердловини скоїв крадіжку водяного насосу «Водолій» моделі «БЦПЄ 0,5-50У» код «4721dc2f» вартістю 5 580,40 грн, належного потерпілому ОСОБА_9 .

1.3. Крім того, наприкінці червня 2024 року приблизно у денний час доби, ОСОБА_5 проходив повз дачну ділянку, розташовану за адресою:

АДРЕСА_3 , належну ОСОБА_10 . За допомогою драбини ОСОБА_5 заліз на висоту другого поверху дачного будинку, пошкодивши поліетиленову плівку на вікні, потрапив у середину дачного будинку, перебуваючи в якому, на першому поверсі виявив та скоїв крадіжку бензопили Stihl MS170, серійний номер « НОМЕР_1 » вартістю 5 752,24, належну ОСОБА_10 .

1.4. Крім того, 05.07.2024 приблизно о 19 год 30 хв ОСОБА_5 проходив повз дачну ділянку № 11 Садового товариства « АДРЕСА_4 , яка перебуває в користуванні ОСОБА_11 . В подальшому ОСОБА_5 заліз на висоту другого поверху садового будинку та через незачинене вікно потрапив на другий поверх дачного будинку. Перебуваючи у вказаному будинку на першому поверсі знайшов такі речі: 1) 1 м кабелю ПВС 2*2,5 вартістю 21,50 грн; 2) саморобний зварювальний апарат вартість якого не визначена; 3) кутову електричну шліфувальну машину Dexter Power NC800AG-125 вартістю 850,00 грн; 4) електрорубанок Dexter Power IC610PL вартістю 1223,33 грн; 5) шуруповерт Makita BL830B вартість якого не встановлена; 6) електролобзик «Витязь ПЛЗ-850» вартістю 664,30 грн; 7) бензопила Stihl MS180/C вартістю 6 635,21 грн; 8) мотокоса Oleo-Mac Sparta-25 (11.2492) вартістю 8 364,42 грн; 9) пилосос Electrolux EB61C10G продуктовий номер « НОМЕР_2 » тип «FG800W», серійний номер « НОМЕР_3 № вартістю 4 999,00 грн, належні ОСОБА_11 , загальною вартістю 22 757,76 грн, які склавши разом до пакету заздалегідь підготував для перенесення за межі дачної ділянки.

1.5. Однак ОСОБА_5 не вчинив усі дії, які вважав за необхідне для доведення кримінального правопорушення до кінця, з причини що не залежали від його волі, оскільки в цей момент через хвіртку на територію дачної ділянки зайшов ОСОБА_12 чоловік ОСОБА_11 , у зв`язку з чим, ОСОБА_5 місце скоєння кримінального правопорушення покинув, залишивши заздалегідь підготовлене для скоєння крадіжки майно на місці події.

1.6. Ґрунтуючись на цих обставинах, слідчий зазначає про наявність ознак кримінальних правопорушень, а саме таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, поєднаного із проникненням у сховище та житло, в умовах воєнного стану, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, поєднаного із проникненням у житло, в умовах воєнного стану, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

1.7. В обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у виді тримання ОСОБА_5 під вартою слідчий у клопотанні зазначає про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, ризику вчинити інше кримінальне правопорушення.

1.8. Неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів обґрунтовує неможливістю запобігання наведеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів та виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.

1.9. В підтвердження того, що підозрюваному надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, до клопотання долучена розписка підозрюваного. Згідно з нею, ОСОБА_5 отримав ці документи 28.08.2024 о 09 год. 00 хв.

2. В судовому засіданні сторони кримінального провадження висловили такі позиції:

2.1. Прокурор підтримала доводи клопотання та просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Деталізувала обставини, викладені у клопотанні. Додатково зауважила, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти заявленим ризикам кримінального провадження. Зокрема зазначила, що до підозрюваного вже застосовувалисть запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання та домашнього арешту у нічний час, однак вони не забезпечили припинення злочинної діяльності ОСОБА_5 .

2.2. Захисник проти задоволення клопотання заперечував. Зазначив, що про всі три епізоди, які є предметом досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні підозрюваний повідомив правоохоронні органи самостійно, співпрацює зі слідством та дає викривальні показання. Зауважив, що застосований до ОСОБА_5 домашній арешт у нічний час є діючим, він належним чином виконує покладені на нього обов`язки. Відтак вважає, що зазначені слідчим та прокурором ризики є перебільшеними.

2.3. Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечував. Зазначив, що вину свою визнає, готовий співпрацювати зі слідством. Пояснив, що здійснював крадіжки через неспроможність працевлаштуватися, оскільки роботодавці не хочуть приймати на роботу особу, що раніше мала судимості. Вважає, що застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою є занадто суворим.

3. Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшла таких висновків.

3.1. У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

3.1.1. З аналізу зазначених норм слідує, що запобіжні заходи можуть застосовуватися, зокрема, до підозрюваного. Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 КПК України повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 42 КПК України).

Як підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28.08.2024, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002198 розпочате 26.06.2024.

ОСОБА_5 27.08.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, що підтверджується письмовим повідомленням про підозру з відміткою ОСОБА_5 про її отримання 27.08.2024. Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

3.1.2. Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкція ч. 4 ст. 185 КК України передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Отже, виходячи із кваліфікації кримінального правопорушення ч. 4 ст. 185 КК України, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законодавчо передбаченим.

3.1.3. Водночас, на підставі ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам кримінальним провадження.

3.1.4. Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, стаття 178 КПК України закріплює перелік обставин, які на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, повинні бути оцінені в сукупності.

3.1.5. Системний аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу дослідженню підлягають чотири групи обставин:

- чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення;

- чи наявні ризики кримінального провадження;

- чи наявні обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам;

- індивідуальні обставини підозрюваного, передбачені статтею 178 КПК України.

За таких умов слідчому судді належить дослідити кожен із зазначених вище критеріїв окремо.

3.2. Щодо обґрунтованості підозри:

3.2.1. Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаyv.UnitedKingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

3.2.2. В цьому кримінальному провадженні йдеться про причетність

ОСОБА_5 до кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а саме замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненому повторно, поєднаного із проникненням у житло, в умовах воєнного стану, а також таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненому повторно, поєднаного із проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

3.2.3. Як вбачається зі змісту клопотання та підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28.08.2024, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002198 здійснюється за фактами вчинення крадіжки шляхом проникнення на територію домоволодіння та будинків, вчинені в умовах воєнного стану.

3.2.4. Стаття 185 КК України встановлює кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

3.2.5. Частина 4 ст. 185 КК України встановлює кримінальну відповідальність, зокрема, за вчинена крадіжки в умовах воєнного або надзвичайного стану.

3.2.6. Указом Президента України № 64/2022 від 22.02.2022 «Про введення воєнного стіну в Україні» на території України введено воєнний стан з 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому дія воєнного стану неодноразово продовжувалась, зокрема Указом Президента України від 06.05.2024 № 271/2024 дію воєнного стану продовжено з 05:30 14.05.2024 на 90 діб. З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що викрадення майна відбулось 22.06.2024, 05.07.2024 та на початку липня 2024, тобто під час дії воєнного стану в Україні.

3.2.7. Описана у клопотанні фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими матеріалами кримінального провадження формує у слідчого судді внутрішнє переконання про наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 та ч. 4 ст. 185 КК України.

3.2.8. Так, відповідно до протоколу допиту потерпілого ОСОБА_13 від 27.06.2024, який є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , 22.06.2024 він виявив відсутність на вказаній ділянці електронасосу «Водолій».

3.2.9. Також допитана в ході досудового розслідування потерпіла ОСОБА_11 (протокол від 29.07.2024) повідомила, що має у власності земельну ділянку № 11, що розташована в СТ «Світанок» в м. Біла Церква. Потерпіла також надала показання, що 05.07.2024 до неї зателефонував чоловік та повідомив, що в будинку перебувала стороння особа, яка випригнула з другого поверху та втекла до лісосмуги.

3.2.10. Крім того, відповідно до протоколу допиту потерпілого ОСОБА_10 від 07.08.2024, останній має у власності дачну ділянку, яка розташована за адресою:

АДРЕСА_3 , на якій 05.08.2024 виявив відсутність бензопили Stihl MS170.

3.2.11. Відтак описані події містять в собі ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

3.2.12. За таких умов слідчий суддя доходить висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

3.2.13. Для визначення причетності ОСОБА_5 до події кримінального правопорушення слідчим суддею досліджено докази, надані сторонами, зокрема:

- протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 29.07.2024, яка повідомила, що працює на металобазі у м. Біла Церква. Близько 21.06.2024 в першій половині доби чоловік на ім`я ОСОБА_15 , якого свідок може впізнати здавав металобрухт;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.08.2024, відповідно до якого свідок ОСОБА_14 впізнала чоловіка, який 21.06.2024 приносив здавати мідь, вказавши фото № 2, зображення якого відповідає підозрюваному;

- протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 12.07.2024, який повідомив, що 05.07.2024 зайшовши до будинку у СТ «Світанок», ділянка № НОМЕР_4 , АДРЕСА_4 , почув, що з другого поверху вистрибнув чоловік худорлявої статури, одягнений у сині шорти та спортивну куртку (олімпійку) синього кольору;

- пояснення ОСОБА_5 від 26.08.2024 в яких він детально розповів про обставини проникнення до будинку у СТ «Світанок» на початку липня 2024 року з метою вчинення крадіжки, та причини не доведення кримінального правопорушення до кінця;

- протокол допиту свідка ОСОБА_17 від 19.08.2024, відповідно до якого наприкінці червня 2024 року чоловік худорлявої статури пропонував купити в нього бензопилу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на АДРЕСА_4 ;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.08.2024, відповідно до якого свідок ОСОБА_17 впізнав чоловіка, який наприкінці червня 2024 року пропонував купити в нього бензопилу «Штіль», вказавши фото № 3, зображення якого відповідає підозрюваному;

- протокол проведення слідчого експерименту від 24.08.2024 під час якого свідок ОСОБА_17 відтворив обставини зустрічі з чоловіком, що пропонував йому купити бензопилу «Штіль» наприкінці червня 2024 року;

- протокол допиту свідка ОСОБА_18 від 19.08.2024, відповідно до якого наприкінці червня 2024 року знайомий йому чоловік на ім`я ОСОБА_15 пропонував купити в нього бензопилу «Штіль» на території «Критого ринку» на бульв. Олександрійський у м. Біла Церква;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.08.2024, відповідно до якого свідок ОСОБА_18 впізнав чоловіка, який наприкінці червня 2024 року пропонував купити в нього бензопилу «Штіль», вказавши фото № 4, зображення якого відповідає підозрюваному;

- висновок експерта судової товарознавчої експертизи № 3071, відповідно до якого ринкова вартість бензопили Stihl MS170, серійний номер 832224790 складає 5 754,24 грн; водяного насосу марки «Водолій», моделі «БЦПЄ 0,5-50У» - 5 580,40 грн; інших речей, замах на викрадення яких був вчинений 05.07.2024 - 22 757,76 грн;

- повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185; ч. 3 с. 15 ч. 4 ст. 185КК України;

- протокол допиту підозрюваного від 27.08.2024, відповідно до якого ОСОБА_5 надав показання про обставини викрадення водяного насосу, бензопили та замах на викрадення іншої техніки, що відповідають описаним у клопотанні;

- протоколи проведення слідчого експерименту від 27.08.2024 під час якого підозрюваний ОСОБА_5 відтворив обставини крадіжки бензопили, водного насосу, а також обставини замаху на викрадення іншої техніки, що відповідають описаним у клопотанні;

3.2.14. Відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. В світлі конкретних обставин цього клопотання досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу, на цьому етапі досудового розслідування дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри. За результатом аналізу зазначених у п. 3.2.13 цієї ухвали відомостей у їх системному взаємозв`язку за стандартом «обґрунтованої підозри» можливо стверджувати про причетність ОСОБА_5 до кримінальних правопорушень. Версія досудового розслідування про те, що підозрюваний здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжки), а також незакінчений замах на викрадення чужого майна (крадіжки) на даному етапі узгоджується з дослідженими матеріалами клопотання. Отже, підозра є обґрунтованою, вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із кримінальним правопорушенням, а під час розгляду клопотання не виникло будь-якого іншого розумного обґрунтування участі підозрюваного у подіях, про які йдеться, ніж та, щодо якої стверджує слідчий.

3.2.15. Слід, однак, зауважити, що на цьому етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих відомостей лише визначає, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою (за стандартом обґрунтованої підозри) для застосування щодо неї запобіжного заходу.

3.3. Щодо ризиків кримінального провадження

3.3.1. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

3.3.2. Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи

3.3.3. На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду,

- вчинення іншого кримінального правопорушення.

Заявлені ризики заслуговують на увагу.

3.3.4 ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України. Санкція відповідної частини статті відносить інкримінований злочин до тяжких і передбачає покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58). Тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 , однак у сукупності з іншими обставинами, якими в цьому випадку є слабкі соціальні зв`язки (відсутність дружини, дітей, лише батьки, з якими підозрюваний спільно проживає), осіб щодо яких у підозрюваного є постійні обов`язки, відсутність постійного місця роботи, наявність постійного місця проживання.

Отже, надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Тому з метою нівелювання такого ризику переховування, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

Разом з тим, слідчий суддя не приймає доводи сторони обвинувачення щодо застосування до підозрюваного приводів в іншому кримінальному провадженні № 0000097 від 07.01.202. Адже як вбачається з вимоги щодо наявності судимостей, у цьому кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 не обирався запобіжний захід, відтак така процесуальна поведінка підозрюваного не спонукала орган досудового розслідування та/або прокуратуру до звернення до слідчого судді/суду з відповідним клопотанням, що не може бути доказом існування ризика переховування ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні.

3.3.5. Щодо ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, слідчий суддя вважає, що він має під собою підґрунтя. Як вбачається з доданих до клопотання матеріалів, ОСОБА_5 вже був неодноразово засуджений. Востаннє засуджений 06.03.2020 вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 185 до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Звільнений 31.08.2022 зі Старобабанівської ВК Черкаської області № 92, умовно-достроково з невібдутим строком 1 рік 6 місяців 15 днів. Крім того, наразі на розгляді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області вже перебувають три обвинувальні акти щодо підозрюваного в інших кримінальних провадженнях.

3.3.6. Вказане свідчить про схильність підозрюваного до протиправної поведінки та підтверджує наявність такого ризику кримінального провадження як вчинення іншого кримінального правопорушення.

3.3.7. З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим. Отже, на цьому етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

3.4. Щодо індивідуальних обставин підозрюваного відповідно до ст. 178 КПК України

3.4.5. Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі перелічені в статті обставини.

3.4.6. Дослідивши надані сторонами кримінального провадження відомості, слідчий суддя під час обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу враховує такі обставини:

- надані відомості свідчать про вагомість на даному етапі наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України;

- інкримінований злочин КК України відноситься до тяжких і у разі визнання підозрюваного винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років;

- станом на сьогоднішній день ОСОБА_5 виповнилося 45 років;

- відомостей про те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки на території України, які б могли в повній мірі нівелювати встановлені ризики, не надані;

- відомостей про майновий стан підозрюваного слідчому судді не надано;

- на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває;

- постійне місце роботи відсутнє;

- має постійне місце проживання, де проживає з батьками;

- підозрюваний ОСОБА_5 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності;

- до підозрюваного ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.07.2024 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час добу. Інформації про порушення процесуальних обов`язків, або вчинення кримінальних правопорушень після застосування цього запобіжного заходу, слідчому судді не надано.

3.5. Щодо застосування менш суворого запобіжного заходу

Встановлені під час судового засідання обставини у свої сукупності та взаємозв`язку формують у слідчого судді переконання, що запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам неможливо без застосування запобіжного заходу.

Разом з тим, коли йдеться про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слід також зважати на те, чи наявні у справі специфічні ознаки того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (напр., рішення у справі "Лабіта проти Італії" (Labita v. Italy), N 26772/95, п. 153, ECHR 2000-IV).

Частиною 1 ст. 176 КПК України закріплена відповідна ієрархія запобіжних заходів від найбільш м`якого (особисте зобов`язання) до найбільш суворого (тримання під вартою). Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам (ч. 3 ст. 176 КПК України).

В цьому кримінальному провадженні на даному етапі слідчий суддя не вбачає за можливе запобігти ризикам кримінального провадження із застосуванням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки (з урахуванням відсутності потенційних поручителів) або застави, адже ці заходи пов`язані з вільним пересуванням підозрюваного, що не забезпечить нівелювання ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

Разом з тим, тримання під вартою є виключним запобіжним заходом. Зважаючи на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що не є найбільш суспільно небезпечним у градації тяжкості кримінальних правопорушень, слідчий суддя вважає, що домашній арешт, зокрема цілодобовий, який також пов`язаний з ізоляцією підозрюваного від суспільства, є достатнім та необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного. Крім того зазначений запобіжний захід буде балансоутворюючим фактором при виконанні завдань кримінального провадження поєднання прав людини і інтересів суспільства в розслідуванні злочинів і здійсненні правосуддя, а також убезпечить суспільство від можливого продовження вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень.

Неможливість застосування цього запобіжного заходу слідчий у своєму клопотання обґрунтував відсутністю відомостей про осіб, які зможуть забезпечити перебування підозрюваного під домашнім арештом. Водночас, под. час судового засідання підозрюваний пояснив, що проживає з батьками, які зможуть забезпечити його цілодобове перебування за адресою проживання.

Домашній арешт по встановленій ч. 1 ст. 176 КПК України ієрархії тяжкості запобіжних заходів передує триманню під вартою, а тому є достатньо суворим заходом. З урахуванням встановлених слідчим суддею обставин з покладенням на підозрюваного обов`язків, домашній арешт цілком забезпечує мету застосування запобіжних заходів та повною мірою може запобігти наявним ризикам кримінального провадження без надмірного обмеження свободи підозрюваного.

3.6. Щодо покладення обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України:

У зв`язку із обранням підозрюваному запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою та встановлення ризиків кримінального провадження (п. 3.3 цієї ухвали), слідчий суддя вважає за необхідне визначити обов`язки, про які зазначає слідчий у клопотанні, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першим викликом у визначений час та місце;

- не відлучатися з території населеного пункту, в якому він проживає, а саме АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Частина 6 ст. 181 КПК України передбачає, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. А у відповідності до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. Разом з тим, відповідно до приписів п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Тому строк домашнього арешту та дії покладених на нього обов`язків встановлюється слідчим суддею в межах строку досудового розслідування - до 27.10.2024.

4. Окремо слід зауважити, що згідно зі ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 195, 205, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

1. Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

2. Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Біла Церква Київської області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

3. Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати місце проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги.

4. Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першим викликом у визначений час та місце;

- не відлучатися з території населеного пункту, в якому він проживає, а саме АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

5. Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

6. Ухвалу направити на виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

7. Строк дії цієї ухвали встановити до 27.10.2024 включно.

8. На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

9. Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

10. Повний текст ухвали оголошений 02.09.2024.

Слідчий суддяОСОБА_19