УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

дослідивши в приміщені суду скаргу ОСОБА_2 на рішення старшого дізнавача СД ВП №1 Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 від 13.11.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001663 від 05.09.2024,

установив:

15.11.2024 через систему «Електронний суд» до Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_2 на рішення старшого дізнавача СД ВП №1 Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 від 13.11.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001663 від 05.09.2024.

Обґрунтовуючи скаргу, заявник зазначає, що у провадженні Шевченківського УП ГУНП у місті Києві перебуває кримінальне провадження № 0001663 від 05.09.2024.

14.10.2024 ОСОБА_2 звернувся до слідчого із заявою про визнання його потерпілим у цьому провадженні.

15.11.2024 на електронну пошту скаржника надійшов лист старшого дізнавача СД ВП №1 Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 від 13.11.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001663 від 05.09.2024.

На думку заявника, вказане рішення є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 18.11.2024 визначено слідчого суддю ОСОБА_1 , 19.11.2024 матеріали скарги передано слідчому судді з відділу організаційного забезпечення з розгляду кримінальних справ Шевченківського районного суду міста Києва.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити заявнику у відкритті провадження за його скаргою, виходячи з такого.

Так, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 статті 303 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Так, визначені у ч. 1 ст. 303 КПК України положення щодо можливості оскарження конкретних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, не дають жодних підстав для різного (неоднозначного) їх тлумачення.

Як вбачається зі змісту скарги, ОСОБА_4 оскаржує лист старшого дізнавача СД ВП №1 Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 від 13.11.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001663 від 05.09.2024, який на його думку є рішенням у формі постанови про відмову у визнанні потерпілим.

Згідно ч. 3 ст. 55 ККП України, потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Слідчий суддя звертає увагу, згідно ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином, відмова у визнанні потерпілим ОСОБА_2 вчинена у будь-якій іншій процесуальній формі, однак не шляхом винесення вмотивованої постанови, у розумінні вимог, закріплених у ст. 110 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що фактично в матеріалах скарги відсутнє рішення уповноваженої особи про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_2 , яке може бути оскаржене до слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи те, що перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, є вичерпним, а скарга ОСОБА_2 подана до суду щодо скасування рішення дізнавача у формі листа, що не підлягає оскарженню в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити заявнику у відкритті провадження за його скаргою.

Разом з тим, слідчий суддя вважає за доцільне роз`яснити ОСОБА_2 , що бездіяльність уповноваженої особи Шевченківського УП ГУНП у місті Києві, яка полягає у нерозгляді (неналежному розгляді) його заяви про визнання потерпілим у кримінальному провадженні, може бути оскаржена до слідчого судді в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Керуючись статтями 26, 303-304, 309-310, 392-393, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на рішення старшого дізнавача СД ВП №1 Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 від 13.11.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001663 від 05.09.2024.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1