Справа № 279/5906/24
Провадження № 1-кс/279/1078/24 У Х В А Л А
іменем України
18 вересня 2024 року

В С Т А Н О В И В :
В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та носіння бойових припасів, без передбаченого на то законом дозволу, в невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, придбав корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 та підривач з уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ, при їх конструктивному поєднанні являють собою оборонну осколкову ручну гранату Ф-1. яка належить до вибухових пристроїв, виготовлені промисловим способом, відносяться - до бойових припасів.
ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій. маючи умисел, спрямований на подальше незаконне зберігання та носіння бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи заборону вільного обігу бойових припасів, в порушення Постанови ВРУ від JI7.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», та Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою КМУ № 576 від 12.10.1992, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів; зброї, основних частин зброї», затвердженої Наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, діючи умисно, переніс-перевіз транспортним засобом вище вказані бойові припаси до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігай без передбаченого законом дозволу до 15 вересня 2024 року.
15 вересня 2024 року працівниками Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області в період часу з 21 год 10 хв по 22 год 38 хв, за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено у ОСОБА_5 - корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 та підривач з уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ, при їх конструктивному поєднанні являють собою оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, яка належить до вибухових пристроїв, виготовлені промисловим способом, відносяться - до бойових припасів.
16 вересня 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Таким чином у вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 15.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 17.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 17.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 16.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 16.09.2024; протоколом затримання ОСОБА_5 від 16.09.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 16.09.2024; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 16.09.2024; вимогою про судимість ОСОБА_5 та іншими доказами у своїй сукупності;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, який відповідно до ст.12 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років
У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інші кримінальні правопорушення;
Застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, зокрема особистого зобов`язання, особистої поруки, або застави відносно підозрюваного ОСОБА_5 не може бути застосовано, оскільки останній офіційно не працевлаштований, схильний до вчинення злочинів, своїми діяннями створює загрозу оточуючому суспільству і обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
За вказаних обставин слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з даним клопотанням.
У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
У судовому засіданні захисник зазначив про часткове задоволення клопотання, який не пов`язаний з позбавлення волі, просить обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладанням на нього відповідних обов`язків, оскільки підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання. Характеризується виключно позитивно, раніше до кримінальної відповідальності або будь-якої іншої юридичної відповідальності не притягувався.
Підозрюваний підтримав думку свого захисника.
Судом встановлено, що відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України внесено до ЄРДР 15.09.2024, 16.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч.1 ст.263 КК України.
Вислухавши пояснення слідчого, висновок прокурора, пояснення затриманого та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, встановлено наступне:
Внесене клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України, його копія вручена підозрюваному в передбачені законом строки.
Відповідно до вимог ст.184 ч.1 п.4 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у ст.177 ч.1 п.1,3,4,5 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно ст.131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.
Частиною 2 ст.177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При цьому слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України та позицій Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), викладених у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства» від 29.11.1988, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).
Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах.
Частиною1 ст.181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Відповідно до ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
При вирішенні питання щодо доцільності перебування ОСОБА_5 під цілодобовим домашнім арештом, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання. характеризується позитивно, перелік яких передбачений ст.178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть служити разом з підставами, визначеними ст.177 КПК України загальними підставами для обрання запобіжного заходу.
Також слідчий суддя зважає на те, що по даному кримінальному провадженню тривають слідчі дії, та існує ризик вчинення нових кримінальних правопорушень, оскільки підозрюваний підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Відповідно до п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Окрім того, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.
Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України.
Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, оскільки слідчим доведено наявність визначених ст.177 КПК України ризиків, а відтак обрання іншого, запобіжного заходу стосовно підозрюваного не дозволить забезпечити його належну процесуальну поведінку, уникнути визначених ст.177 КПК України, ризиків, а з урахуванням відомостей про особу підозрюваного, дають змогу застосувати домашній арешт до ОСОБА_5 із забороною залишати житло в певний період доби.
Керуючись ст.ст. 177, 181, 184, 193-194, 196, 309, 395 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 16.11.2024.
Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 21.00 години до 07.00 години наступного дня.
Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого або прокурора, та покласти на нього такі обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
Зобов`язати Коростенський РУП ГУНП в Житомирській області негайно поставити на облік ОСОБА_5 , про що повідомити орган досудового розслідування.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.
Ухвала в частині запобіжного заходу діє до 16.11.2024.
Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору, слідчому, направити для виконання до Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк з дня отримання копії ухвали, що не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя ОСОБА_1
Копія згідно з оригіналом