Справа № 950/3772/23
Номер провадження 1-в/950/82/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2024 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині подання начальника Сумського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_5 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ворожба, Лебединського району, Сумської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-30.07.2024 року Лебединським райсудом Сумської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Згідно зі ст. 76 КК України зобов`язаного періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

про приведення судового рішення у відповідність до чинного законодавства;

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 був засуджений 30 липня 2024 року Лебединським районним судом Сумської області по ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання по цьому закону у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Застосовано ст. 75 КК України і звільнено засудженого ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, визначивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Застосовано п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України і покладено на засудженого ОСОБА_6 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Начальник Сумського районного сектору пробації № 3 звернувся до суду з поданням про приведення судового рішення у відповідність до чинного законодавства, вмотивованим тим, що згідно вироку суду від 30.07.2024 року кримінальне правопорушення скоєно засудженим ОСОБА_6 21.10.2023 року, вартість викраденого майна складає 2 000 грн. 00 коп., що враховуючи норми законодавства України, виключає (скасовує) кримінальну відповідальність за ст. 185 КК України.

В судовому засіданні представник органу пробації підтримала подання в повному обсязі.

Засуджений в судове засідання не з`явився, в поданій суду письмовій заяві також підтримав подання органу пробації.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення подання не заперечив.

Вирішуючи питання щодо звільнення ОСОБА_6 від відбуття покарання у виді позбавлення волі, суд зазначає наступне.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX, який чинності 09.08.2024 р. внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема ст. 51 викладено у новій редакції.

Так, за частинами першою та другою статті 51 КУпАП дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати є таким, якщо вартість майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з положеннями п. 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 п. 169.1 Податкового кодексу України передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 2 684 грн., тобто розмір податкової соціальної пільги у 2023 році становив 1 342 грн. (2 684 грн. х 50 %).

Відповідно неоподатковуваний мінімум доходів громадян для кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень у 2023 році складав 1 342 грн.

Таким чином, з урахуванням положень ч. 2 ст. 51 КУпАП в редакції Закону від 18.07.2024 № 3886-IX, викрадення чужого майна у 2023 році вважається дрібним, якщо його вартість становить менше 2 684 грн. (два неоподатковувані мінімуми доходів громадян).

Згідно з ч. 2 ст. 9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Таким чином кримінальна відповідальність за крадіжку настає в разі якщо вартість викраденого майна у 2023 році складає більше 2 684 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 6 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Вислухавши представника органу пробації, думку прокурора, вивчивши матеріали справи суд вважає, що подання підлягає до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено, що розмір викраденого ОСОБА_6 майна складає 2 000 грн. 00 коп., тобто сума викраденого майна за кримінальним правопорушенням є меншою, ніж визначена законом вартість викраденого для розмежування дрібного викрадення чужого майна і кримінально-караної крадіжки.

Тому суд вважає необхідним задовольнити подання в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України;

У Х В А Л И В :

Подання Сумського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області задовольнити.

ОСОБА_6 звільнити від призначеного вироком Лебединського районного суду Сумської області від 30 липня 2024 року покарання за ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_7