Справа № 296/4107/24
Вирок

Іменем України

23 вересня 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Житомира, гр. України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні має 1 н/л дитину, проживаючий та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

11.04.2012 Коростишівським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

10.06.2014 Богунським районним судоми м. Житомира за ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 20.02.2019 по відбуттю строку покарання.

за ст. 186 ч.4 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2024 приблизно о 16 год. 05 хв. ОСОБА_4 , перебував на спортивному майданчику ліцею АДРЕСА_2 , де ОСОБА_6 зі своїм другом ОСОБА_7 грали у м`яч. В подальшому ОСОБА_4 на футбольних воротах помітив барсетку чорного кольору з тканини, яка належить ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 звідки виглядав мобільний телефон торгівельної марки «Хіаоmі» моделі «Redmi Note 11 Twilight Blue» та який належить ОСОБА_8 .

В цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 , повторно, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою реалізації якого ОСОБА_4 попросився пограти у м`яч разом із незнайомими ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, в цей же день, час, місці та за вказаних обставин, ОСОБА_4 , повторно, достовірно знаючи, що в Україні введено воєнний стан, пересвідчившись у сприятливій обстановці, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та його дії залишаються непоміченими підійшов до барсетки, яка належить ОСОБА_6 та витягнув з неї мобільний телефон торгівельної марки «Хіаоmі» моделі «Redmi Note 11» в корпусі синього кольору, ІМЕІ 1- НОМЕР_1 , ІМЕІ 2- НОМЕР_2 вартістю 4357,75 грн, в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 , після чого поклав останній до кишені своєї куртки та почав уходити.

Однак, у подальшому його дії було викрито ОСОБА_6 який одразу виявив крадіжку мобільного телефону. Знаходячись біля забору на спортивному майданчику ліцею, ОСОБА_6 почав просити у ОСОБА_4 повернути останньому мобільний телефон, таким чином повідомивши останньому, що його дії направлені на таємну крадіжку чужого майна були викриті. На вимогу ОСОБА_6 ОСОБА_4 не відреагував належним чином та втік з місця вчинення кримінального правопорушення, та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 4357,75 грн.

Таким чином, ОСОБА_10 , діючи в умовах воєнного стану, відкрито повторно викрав майно, що належить ОСОБА_8 , а саме: мобільний телефон торгівельної марки «Хіаоmі» моделі «Redmi Note 11», вартістю 4357 гривень 75 копійок, чим завдав останній майнову шкоду на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого злочину визнав себе винним частково та в під час судового розгляду показав наступне.

11 січня 2024 приблизно о 16 год. 05 хв. він перебував на спортивному майданчику ліцею №24, що за адресою: АДРЕСА_3 , де в цей час двоє хлопців грали у м`яча. Він почав гратися з хлопцями та стояв на воротах. В цей час він помітив у барсетці, яка висіла на воротах, мобільний телефон, який він вирішив викрасти. Він витягнув вказаний телефон та поклав його у свій одяг. Неповнолітній потерпілий не бачив, як він взяв телефон. Після цього він пішов з грального майданчику. ОСОБА_11 його наздогнали та один з них поросив повернути мобільний телефон. Він відповів, що телефону в нього немає та запропонував свою допомогу у пошуку телефона. Потерпілий почав запитувати в нього та свого друга, де дівся телефон, він відповів, що не брав телефон. Малолітній потерпілий просив друга набрати його номер телефону, пролунав дзвінок, але він телефон не повернув. Після цього він пішов і продав телефон, на отримані кошти купив їсти.

Винуватість обвинуваченого підтверджується:

- показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні показала, що 11 січня 2024 року вона перебувала на робочому місці, під вечір їй зателефонували діти з телефону старшої доньки та повідомили, що в Діми вкрали телефон. Вона зателефонувала в поліцію, бо знала, що на місці події є камери відеоспостереження. Телефон їй повернули працівники поліції. Матеріальних претензій до обвинуваченого не має.

- показаннями свідка ОСОБА_6 , який будучи допитаний в суді з участю його законного представника та професійного психолога показав наступне.

11 січня 2024 приблизно о 16 год. на спортивному майданчику ліцею №24, що за адресою: АДРЕСА_3 він ( ОСОБА_6 ) зі своїм другом ОСОБА_7 грали у м`яч. Потім прийшов обвинувачений (який раніше не був їм знайомий) та запитав чи можна з нами пограти. Вони всі разом почали грати, пограли 10-15 хв., потім обвинувачений почав йти і він побачив, що телефону в сумці не було. Сумка висіла на воротах, коли грали в футбол, сумку бачив періодично. Помітив втрату телефона тоді, коли обвинувачений пішов. Він (обвинувачений) відійшов, вони з ОСОБА_12 наздогнали та запитали, чи не бачив він телефон, він відповів, що не бачив. Він сказав, що може допомогти шукати, почали шукати телефон хвилини 2-3. Вони просто ходили шукали. Як наздогнали обвинуваченого, ОСОБА_12 подзвонив зі свого телефона на його (даного свідка) телефон та в обвинуваченого заграв телефон. По звуку телефон знаходився недалеко. Звук був від обвинуваченого, грав недовго, обвинувачений запхав руку в кишеню та телефон перестав грати. Після цього обвинувачений переліз через паркан, вони хотіли перелізти через паркан та наздогнати його, але він втік.

- Протоколом проведення слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_6 , під час якого свідок надав показання, які за своїм змістом повністю відповідають його показанням в суді;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якого свідок ОСОБА_6 впізнав обвинуваченого за фото, як особу, яка викрала мобільний телефон, що належить його матері;

- показаннями свідка ОСОБА_7 , який будучи допитаний в суді з участю його законного представника та професійного психолога, дав показання, які повністю співпадають за своїм змістом з показанням свідка ОСОБА_6 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_7 , під час якого свідок надав показання, які за своїм змістом повністю відповідають його показанням в суді;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якого свідок ОСОБА_7 впізнав обвинуваченого за фото, як особу, яка викрала мобільний телефон, що належить матері ОСОБА_6 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту з участю обвинуваченого ОСОБА_4 , який у присутності свого захисника, на місці події розповів про обставини вчинення ним викрадення чужого майна та стверджував, що даний злочин був вчинений ним таємно;

- протоколом огляду місця події від 11.01.2024 року, відповідно до якого з участю ОСОБА_6 було оглянуто спортивний майданчик ліцею №24, що за адресою: АДРЕСА_3 , де було викрадено мобільний телефон, який був у користування вказаного свідка;

- протоколом огляду відеозапису з камери відеонагляду від 20.02.2024 року, з якого вбачається, що на даному запису зафіксовано спортивний майданчик ліцею №24, що за адресою: АДРЕСА_3 . Видно, як у цей час з даного спортивного майданчику рухається особа чоловічої статі, яка одягнута у куртку яскравого зеленого кольору. У цей час за вказаною особою з боку спортивного майданчику біжить дитина чоловічої статі. Чоловік у зеленій куртці зупиняється та розмовляє з дитино, до них в цей час підходить іншій хлопчик. Після цього всі повертаються на спортивний майданчик;

- протоколом огляду місця події від 25.03.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_4 добровільно видає куртку зеленого кольору, в яку він був одягнутий 11.01.2024 року;

- протоколом огляду місця події від 06.03.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_13 добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон торгівельної марки «Хіаоmі» моделі «Redmi Note 11 Twilight Blue»;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якого свідок ОСОБА_13 впізнав обвинуваченого за фото, як особу, яка продала йому мобільний телефон торгівельної марки «Хіаоmі» моделі «Redmi Note 11 Twilight Blue».

Оцінивши викладені докази в їх сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого доведеною повністю, оскільки факт викрадення чужого майна був доведений, а обвинувачений фактично визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, не погодившись лише з кваліфікацією його дій.

В той же час, зі здобутих судом доказів вбачається, що дії обвинуваченого були викриті іншими особами, які вимагали від нього повернення викраденого майна, при цьому обвинувачений розумів, що його дій викриті, але викрадене майно не повернув та з місця події зник.

На підставі викладеного суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 4 ст. 186 КК України, як умисні дії, які виразились у відкритому повторному викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ст. 186 ч.4 КК України, є тяжким.

Обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності та відбував покарання в місцях позбавлення волі, за місцем проживання характеризується позитивно, на даний час працює неофіційно, має на утриманні неповнолітню дитину.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, є часткове визнання винуватості.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого по справі, не виявлені.

На підставі викладеного суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства не можливе, тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі.

З обвинуваченого підлягають до стягнення процесуальні витрати за проведення судово товарознавчої експертизи.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 525 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.4 КК України та призначити йому покарання у виді семи років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання засудженого 27 квітня 2024 року.

На підставі ст. 72 ч.5 КК України, до строку відбуття покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Продовжити термін тримання під вартою відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 діб, до 21 листопада 2024 року (включно).

Речові докази по справі, а саме :

- телефон торговельної марки «Хіаоmі» моделі «Redmi Note 11» - повернути потерпілій за належністю, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського райсуду м.Житомира від 08.03.2024 року;

- відеозаписи з камер спостереження залишити в матеріалах кримінального провадження;

- куртку зеленого кольору повернути обвинуваченому за належністю.

Стягнути з засудженого на користь держави 4543 грн. 70 коп. процесуальних витрат на проведення судових експертиз.

На вирок суду може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим до позбавлення волі, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1