ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА

20 листопада 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засідання клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про застосування відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

встановив:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси на стадії підготовчого судового провадження перебуває кримінальне провадження №0000457 від 04.04.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Ухвалою суду від 16.10.2024 року було задоволено клопотання прокурора, надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 з метою його приводу до Приморського районного суду м. Одеси для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою та оголошено у розшук останнього. 20.11.2024 року обвинуваченого ОСОБА_5 було доставлено до суду.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив задовольнити клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, не виконав покладенні на нього процесуальні обов`язки, зокрема перебуваючи під дією запобіжного заходу у виді домашнього арешту неодноразово ухилився від явки до суду, про причини неявки суд не повідомив, що свідчить про існування ризиків можливого переховування обвинуваченого від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, при цьому останній не з`явився на одне судове засідання оскільки хворів, а також на те, що потерпілий жодних претензій до обвинуваченого не має, у зв`язку із чим просили застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 ст. 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Питання, які суд повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, визначені змістом ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд, відповідно до вимог ст.178 КПК, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує засаду верховенства права, закріплену у ст.8 КПК України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд, ЄСПЛ), яка у відповідності до вимог ч.2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років; вік та стан здоров`я обвинуваченого щодо якого відсутні документально підтвердженні відомості, які б перешкоджали триманню його під вартою.

Також, суд враховує той факт, що ОСОБА_5 інкримінується злочин, передбачений ч. 1 ст. 286-1 КК України, зокрема порушення правил безпеки дорожнього руху собою, яка керувала транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, та у разі визнання його винуватим, відповідно до положень ст.ст. 74 та 75 КК України, стосовно нього не може бути застосовано звільнення від покарання та його відбування.

Окрім того, судом враховується неналежна процесуальна поведінка обвинуваченого під час судового провадження, зокрема обвинуваченому ОСОБА_5 було достеменно відомо, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26.06.2024 року відносно нього був застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту, з покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в тому числі обов`язку прибувати за кожною вимогою до суду, проте у судове засідання призначене на 26 серпня 2024 року обвинувачений ОСОБА_5 до суду не з`явився, незважаючи на належне сповіщення про дату та час судового засідання, що підтверджується його власноручною розпискою, водночас 26.08.2024 року ОСОБА_5 особисто подав безпосередньо через канцелярію суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із необхідністю ознайомлення із матеріалами справи та залучення захисника.

При цьому, суд зауважує на тому, що обвинуваченому ОСОБА_5 було достеменно відомо, що саме 26.08.2024 року спливав строк дії застосованого відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту та останній передбачав можливе звернення прокурора до суду із клопотанням про продовження строку застосування такого запобіжного заходу.

В подальшому, обвинувачений ОСОБА_5 у судове засідання призначене на 16.10.2024 року знову не з`явився, незважаючи на належне сповіщення про дату та час судового засідання, причини неявки суду не повідомив та жодних клопотань до суду не надавав, у зв`язку із чим він був оголошений у розшук та в подальшому був доставлений примусово до суду на підставі ухвали суду від 16.10.2024 року.

Більш того, обвинувачений ОСОБА_5 з моменту надання клопотання щодо необхідності часу для ознайомлення з матеріалами справи та залучення захисника, тобто з 26.08.2024 року, не з`являвся до суду задля ознайомлення із матеріалами справи, а також відомості щодо залучення останнім захисника відсутні, що безумовно свідчить про здійснення обвинуваченим спроб ухилитись від суду.

Вищевикладені обставини свідчать про існування в даному кримінальному провадженні ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливе переховування обвинуваченого від суду.

Разом із цим, суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено існування в зазначеному кримінальному провадженні ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливе вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, вищезазначені обставини свідчать про умисне ухилення обвинуваченого ОСОБА_5 від явки до суду, при цьому суд також зауважує на тому, що обвинувачений ОСОБА_5 повинен був самостійно цікавитись ходом розгляду справи та з`являтись у судові засідання. Більш того, у судовому засіданні обвинувачений не заперечував той факт, що він був обізнаний про дати судових засідань та підтвердив про наявність засобів зв`язку із секретарем судового засідання.

При цьому, обвинувачений не зміг надати суду раціонального пояснення своєї неналежної процесуальної поведінки, яка полягала в неявках до суду, зокрема в частині того, що саме заважало обвинуваченому з`явитись до суду, а також, не зміг пояснити щодо неповідомлення суду щодо неможливості прибуття у судове засідання у зв`язку з хворобою.

Більш того, з наданої стороною захисту медичної довідки НКП «ЮУ МЦПМСД», вбачається, що вона датована ще 04.11.2024 року, проте незрозуміло з яких підстав обвинувачений ОСОБА_5 не надав зазначену довідку до суду раніше.

Водночас, суд критично сприймає надану стороною захисту копію письмової розписки щодо відшкодування потерпілому збитків завданих кримінальним правопорушенням та відсутність у останнього до обвинуваченого будь-яких претензій матеріального та морального характеру, оскільки підтверджень того, що це розписка саме потерпілого ОСОБА_7 суду не надано.

Таким чином, вказані обставини свідчать, що в даному кримінальному провадженні існує доведений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливе переховування обвинуваченого від суду, а тому суд дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не можуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 та запобігти вище вказаному ризику, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 днів.

Разом із цим, суд враховує, що доцільність подальшого тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 буде перевірена судом через нетривалий час, у тому числі вона може бути перевірена за клопотанням сторони захисту.

Окрім того, враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину внаслідок якого особа отримали тілесні пошкодження, суд відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає підстав для визначення застави ОСОБА_5 , в якості альтернативного запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 314, 369-372, 376 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 18 січня 2025 року.

Строк дії ухвали суду в частині застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою становить до 18 січня 2025 року.

Підготовче судове засідання призначити на 15 січня 2025 року на 14:00 год., в залі судового засідання №106 Приморського районного суду м. Одеси.

В судове засідання викликати сторони кримінального провадження.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

20.11.2024

Єдиний унікальний номер справи: №522/10407/24

Номер провадження № 1-кп/ 522/2919/24

Головуючий суддя ОСОБА_1