ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/615/20

Провадження № 1-в/210/741/24

28 жовтня 2024 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривий Ріг заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про приведення вироків у відповідність до чинного законодавства,

ВСТАНОВИВ :

13 вересня 2024 року засуджений ОСОБА_4 звернувся в суд із заявою в порядку п.13 ч.1 ст.537, п.1 ч.2 ст.539 КПК України, ст. 5, ч.2 ст.74 КК України, в якому просить привести покарання у відповідність до чинного законодавства.

Представник Державної установи «Криворізька виправна колонія (№ 80)» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання. Поза межами судового засідання від представника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№ 80)» ОСОБА_5 надійшла заява, в якій останній просив суд проводити розгляд справи без його участі.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі.

Прокурор в судовому засіданні щодо клопотання про звільнення засудженого ОСОБА_4 у зв`язку з декриміналізацією вчинених ним діянь не заперечував.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до такого висновку.

Згідно із ч. 1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 1 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Частинами 2 і 3 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів особової справи та встановлено під час судового розгляду, вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.04.2017 року у справі №214/1677/17 ОСОБА_4 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки та покладено на нього зобов`язання передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Згідно зазначеного вироку встановлено, що 20.11.2016 року ОСОБА_4 , спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 2735 грн., його дії кваліфіковано за ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка). 22.11.2016 року ОСОБА_4 , спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1679 грн., 02.12.2016 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 873 грн., 03.12.2016 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 4260 грн., 11.12.2016 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 6652 грн., 12.12.2016 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1240 грн., 13.12.2016 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1746 грн., 16.12.2016 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1596 грн., 18.12.2016 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 2714 грн., 19.12.2016 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1265 грн., 22.12.2016 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 5580 грн., в грудні 2016 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 890 грн., 22.12.2016 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 873 грн., його дії кваліфіковано за ч.2 ст. ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.

Вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.05.2017 року у справі №210/1775/17 ОСОБА_4 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 років 6 місяці, на підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутого покарання за вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.04.2017 року, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Згідно зазначеного вироку встановлено, що 22.11.2016 року ОСОБА_4 , спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 5987,91 грн., в ніч з 18.12.2016 року на 19.12.2016 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 772,13 грн. 10.02.2017 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1018,90 грн., 10.02.2017 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 683,74 грн., 03.04.2017 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 3013,36 грн., його дії кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.

Вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.10.2017 року у справі №214/262/17 ОСОБА_4 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 років, на підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутого покарання за вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.05.2017 року, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 4 років 2 місяці позбавлення волі.

Згідно зазначеного вироку встановлено, що 22.11.2016 року ОСОБА_4 , спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 2066 грн., в грудні 2016 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1680 грн. в січні 2017 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1210 грн., 04.02.2017 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1680 грн., 07.02.2017 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 2538 грн., 07.02.2017 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1654 грн., 23.02.2017 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 827 грн., 24.02.2017 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 2150 грн., 25.02.2017 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 960 грн., 25.02.2017 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 5326 грн., у лютому 2017 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 942 грн., 03.03.2017 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1280 грн., 09.03.2017 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 827 грн., його дії кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.

Вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.05.2020 року у справі №216/2300/20 ОСОБА_4 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. ст. 190 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 років, на підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутого покарання за вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 жовтня 2017 року, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Згідно зазначеного вироку встановлено, що 16.02.2020 року ОСОБА_4 , спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 750 грн., його дії кваліфіковано за ч.2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинена повторно.

Вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.09.2020 року у справі №214/814/20 ОСОБА_4 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. ст. 190, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 років, на підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутого покарання за вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 травня 2020 року, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 4 років 3 місяці позбавлення волі.

Згідно зазначеного вироку встановлено, що 21.01.2020 року ОСОБА_4 , спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 900 грн., його дії кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, 28.01.2020 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 330,68 грн., його дії кваліфіковано за ч.2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинена повторно.

Вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.10.2020 року у справі №213/1663/20 ОСОБА_4 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 70 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 років, на підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутого покарання за вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 травня 2020 року, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 4 років 6 місяці позбавлення волі.

Згідно зазначеного вироку встановлено, що 06.03.2020 року ОСОБА_4 , спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 300 грн., його дії кваліфіковано за ч.2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинена повторно, 04.04.2020 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 3605 грн., як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, якщо особа виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які залежали від його волі.

Вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.10.2020 року у справі №213/1464/20 ОСОБА_4 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутого покарання за вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.10.2017 року, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 4 років 3 місяці позбавлення волі.

Згідно зазначеного вироку встановлено, що 14.03.2020 року ОСОБА_4 , спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1005,00 грн., його дії кваліфіковано за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, якщо особа виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які залежали від його волі.

Вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.07.2021 року у справі №210/615/20 ОСОБА_4 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. ст. 190, ч.2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 років, на підставі ч. 1, 4 ст. 70 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутого покарання за вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.05.2020 року, вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.09.2020 року та вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.10.2020 року остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Згідно зазначеного вироку встановлено, що 26.02.2020 року ОСОБА_4 , спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 41 356,52 грн., його дії кваліфіковано за ч.2 ст. 190 КК України як я заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинена повторно.

Таким чином, встановлено, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у Державній установі «Криворізька виправна колонія (№80)» за вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.07.2021 року у справі №210/615/20.

На час, до якого відносяться інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_4 діяння, положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна» №1449-VI від 04.06.2009 (далі - Закон України №1449-VI від 04.06.2009), згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009).

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Положеннями ст. 185 КК України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

У нормах КК України не встановлено розміру вартості майна, що є предметом крадіжки.

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009 у 2016, 2017 та 2020 роках на час, до якого відносяться інкриміновані ОСОБА_4 діяння крадіжка чужого майна вважалася дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 137 грн. 80 коп. (у 2016 році), 160 грн. 00 коп. (у 2017 році) та 210 грн. 20 коп. (у 2020 році). Якщо вартість викраденого майна перевищувала 137 грн. 80 коп., 160 грн. 00 коп. та 210 грн. 20 коп., то наставала кримінальна відповідальність.

З 09.08.2024 набув чинності Закон України № 3886-IX від 18.07.2024, яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції. Зокрема, встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 КУпАП в редакції Закону України № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.2 ст. 4 КК України).

Згідно із ч.6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна, вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи зазначені зміни до законодавства, а також положення наведеної вище ч.2 ст. 4 КК України та ч.1 ст.5 КК України, викрадення чужого майна вартістю до 1378 грн. на час, до якого відносять інкриміновані ОСОБА_4 діяння (злочини вчиненні в 2016 році), викрадення чужого майна вартістю до 1600 грн. до якого відносять інкриміновані ОСОБА_4 діяння (злочини вчиненні в 2017 році) та викрадення чужого майна вартістю до 2102 грн. до якого відносять інкриміновані ОСОБА_4 діяння (злочини вчиненні в 2020 році), кваліфікувалися б за ч. 1 ст. 51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, а таємне викрадення чужого майна, вартістю понад 1378 грн. ( за епізодами вчиненими в 2016 році), 1600 грн. (за епізодами вчиненими в 2017 році) та 2100 грн. (за епізодами вчиненими в 2020 році) - за ч.1 ст.185 КК України (крадіжка), або за ч.1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), а за наявності кваліфікуючих ознак - за відповідною частиною статті 185, 190 КК України.

Так, відповідно до вироку Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.04.2017 року у справі №214/1677/17, 20.11.2016 року ОСОБА_4 , спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 2735 грн., 22.11.2016 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1679 грн., 02.12.2016 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 873 грн., 03.12.2016 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 4260 грн., 11.12.2016 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 6652 грн., 12.12.2016 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1240 грн., 13.12.2016 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1746 грн., 16.12.2016 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1596 грн., 18.12.2016 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 2714 грн., 19.12.2016 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1265 грн., 22.12.2016 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 5580 грн., в грудні 2016 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 890 грн., 22.12.2016 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 873 грн.

З вказаного слідує, що за епізодами від 02.12.2016 року, 12.12.2016 року, 19.12.2016 року, грудень 2016 року, 22.12.2016 року потерпілим було нанесено матеріальну шкоду, що не перевищує поріг настання кримінальної відповідальності за крадіжку на час вчинення відповідного злочину, також наявні підстави стверджувати про внесення змін, які б усували караність діяння ОСОБА_4 за вчинення зазначених кримінальних правопорушення, а саме у зв`язку із декриміналізацією вчинених ним діянь за вказаними епізодами.

Відповідно до вироку Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.05.2017 року у справі №210/1775/17, 22.11.2016 року ОСОБА_4 , спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 5987,91 грн., в ніч з 18.12.2016 року на 19.12.2016 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 772,13 грн. 10.02.2017 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1018,90 грн., 10.02.2017 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 683,74 грн., 03.04.2017 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 3013,36 грн.

З вказаного слідує, що за епізодами в ніч з 18.12.2016 року на 19.12.2016 року, 10.02.2017 року потерпілим було нанесено матеріальну шкоду, що не перевищує поріг настання кримінальної відповідальності за крадіжку на час вчинення відповідного злочину, також наявні підстави стверджувати про внесення змін, які б усували караність діяння ОСОБА_4 за вчинення зазначених кримінальних правопорушення, а саме у зв`язку із декриміналізацією вчинених ним діянь за вказаними епізодами.

Відповідно до вироку Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.10.2017 року у справі №214/262/17, 22.11.2016 року ОСОБА_4 , спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 2066 грн., в грудні 2016 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1680 грн. в січні 2017 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1210 грн., 04.02.2017 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1680 грн., 07.02.2017 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 2538 грн., 07.02.2017 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1654 грн., 23.02.2017 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 827 грн., 24.02.2017 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 2150 грн., 25.02.2017 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 960 грн., 25.02.2017 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 5326 грн., у лютому 2017 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 942 грн., 03.03.2017 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1280 грн., 09.03.2017 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 827 грн.

З вказаного слідує, що за епізодами вчиненими в січні 2017 року, 23.02.2017 року, 25.02.2017 року, у лютому 2017 року, 03.03.2017 року та 09.03.2017 року потерпілим було нанесено матеріальну шкоду, що не перевищує поріг настання кримінальної відповідальності за крадіжку на час вчинення відповідного злочину, також наявні підстави стверджувати про внесення змін, які б усували караність діяння ОСОБА_4 за вчинення зазначених кримінальних правопорушення, а саме у зв`язку із декриміналізацією вчинених ним діянь за вказаними епізодами.

Відповідно до вироку Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.05.2020 року у справі №216/2300/20, 16.02.2020 року ОСОБА_4 , спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 750 грн., що не перевищує поріг настання кримінальної відповідальності за шахрайство на час вчинення відповідного злочину, також наявні підстави стверджувати про внесення змін, які б усували караність діяння ОСОБА_4 за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, а саме у зв`язку із декриміналізацією вчинених ним діянь за вказаними злочином.

Відповідно до вироку Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.09.2020 року у справі №214/814/20, 21.01.2020 року ОСОБА_4 , спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 900 грн., 28.01.2020 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 330,68 грн., що не перевищує поріг настання кримінальної відповідальності за крадіжку та шахрайство на час вчинення відповідного злочину, також наявні підстави стверджувати про внесення змін, які б усували караність діяння ОСОБА_4 за вчинення зазначених кримінальних правопорушень, а саме у зв`язку із декриміналізацією вчинених ним діянь за вказаними злочинами.

Відповідно до вироку Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.10.2020 року у справі №213/1663/20, 06.03.2020 року ОСОБА_4 , спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 300 грн., його дії кваліфіковано за ч.2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинена повторно, 04.04.2020 року спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 3605 грн., як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, якщо особа виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які залежали від його волі.

З вказаного слідує, що за епізодом від 06.03.2020 року потерпілим було нанесено матеріальну шкоду, що не перевищує поріг настання кримінальної відповідальності за крадіжку на час вчинення відповідного злочину, також наявні підстави стверджувати про внесення змін, які б усували караність діяння ОСОБА_4 за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, а саме у зв`язку із декриміналізацією вчинених ним діянь за вказаним епізодом.

Відповідно до вироку Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.10.2020 року у справі №213/1464/20, 14.03.2020 року ОСОБА_4 , спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1005,00 грн., що не перевищує поріг настання кримінальної відповідальності за крадіжку на час вчинення відповідного злочину, також наявні підстави стверджувати про внесення змін, які б усували караність діяння ОСОБА_4 за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, а саме у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діянь за вказаним злочином.

Відповідно до вироку Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.07.2021 року у справі №210/615/20, 26.02.2020 року ОСОБА_4 , спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 41 356,52 грн., що перевищує поріг настання кримінальної відповідальності за крадіжку на час вчинення відповідного злочину.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ :

Заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про приведення вироків у відповідність до чинного законодавства - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного йому вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.05.2020 року у справі №216/2300/20, вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.09.2020 року у справі №214/814/20 та вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.10.2020 року у справі №213/1464/20, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Привести у відповідність чинному законодавству вирок Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.04.2017 року у справі №214/1677/17, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим за епізодами від 20.11.2016 року, 22.11.2016 року, 03.12.2016 року, 11.12.2016 року, 13.12.2016 року, 16.12.2016 року, 18.12.2016 року, 22.12.2016 року, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України.

Привести у відповідність чинному законодавству вирок Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.05.2017 року у справі №210/1775/17, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим за епізодами від 22.11.2016 року та 03.04.2017 року, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. ст. 185 КК України

Привести у відповідність чинному законодавству вирок Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.10.2017 року у справі №214/262/17, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим за епізодами від 22.11.2016 року, грудень 2016 року, 04.02.2017 року, 07.02.2017 року, 07.02.2017 року, 24.02.2017 року, 25.02.2017 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. ст. 185 КК України.

Привести у відповідність чинному законодавству вирок Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.10.2020 року у справі №213/1663/20, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим за епізодами від 04.04.2020 року та призначити йому покарання за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання визначити шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком та вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 травня 2020 року 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим за вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.07.2021 року у справі №210/615/20 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.190 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_4 покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, врахувавши покарання призначені за вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 жовтня 2020 року, і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 08 квітня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1