справа № 361/3921/24
провадження № 1-кп/361/901/24
ВИРОК

Іменем України

18 липня 2024 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника- ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Бровари кримінальне провадження №0001016 від 14 квітня 2024 року, відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріїнський посад, Російської Федерації, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не депутата, не інваліда, не маючого на утримані малолітніх дітей, раніше судимого: 01.08.2022 вироком Броварського міськрайонного суду Київської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням терміном 2 (два) роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

12 квітня 2024 року приблизно о 17 годині 05 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні супермаркету «Мегамаркет», що належить ПП «ТЕРКАП», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , звернув свою увагу на стелажі із алкогольними напоями, належне ПП «ТЕРКАП», після чого у ОСОБА_5 виник умисел на повторне таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Того ж дня, а саме 12 квітня 2024 року приблизно о 17 годині 08 хвилин ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні супермаркету «Мегамаркет», що належить ПП «ТЕРКАП», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , діючи в умовах воєнного стану, відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), який неодноразово продовжувався та діє на всій території України до цього часу, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до стелажу із алкогольними напоями, та таємно шляхом вільного доступу взяв майно належне ПП «ТЕРКАП», а саме пляшку текіли марки «Olmeca Silvera 35%» у кількості 1 шт. вартістю 931 грн. 00 коп. (без ПДВ).

В подальшому, ОСОБА_5 утримуючи викрадене майно при собі, направився до виходу з магазину, пройшовши повз розрахункові каси не розплатившись за товар, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_5 було зупинено охороною магазину «Мегамаркет».

Своїми умисними, протиправними діями, ОСОБА_5 намагався завдати ПП «ТЕРКАП», майнової шкоди на загальну суму 931 грн. 00 коп. (без ПДВ).

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, так як це зазначено вище та надав суду показання, що 12 квітня 2024 року приблизно о 17 годині 05 хвилин він, перебуваючи в приміщенні супермаркету «Мегамаркет», що належить ПП «ТЕРКАП», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , звернув свою увагу на стелажі із алкогольними напоями, належне ПП «ТЕРКАП», після чого у нього виник умисел на повторне таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Того ж дня, а саме 12 квітня 2024 року приблизно о 17 годині 08 хвилин він перебуваючи в приміщенні супермаркету «Мегамаркет», що належить ПП «ТЕРКАП», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , діючи в умовах воєнного стану, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до стелажу із алкогольними напоями, та таємно шляхом вільного доступу взяв майно належне ПП «ТЕРКАП», а саме пляшку текіли марки «Olmeca Silvera 35%» у кількості 1 шт.

В подальшому, він утримуючи викрадене майно при собі, направився до виходу з магазину, пройшовши повз розрахункові каси не розплатившись за товар, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки його було зупинено охороною магазину «Мегамаркет».

З розміром завданої своїми умисними протиправними діями майнової шкоди потерпілому ПП «ТЕРКАП» на загальну суму 931 грн 00 коп., згоден.

Представник ПП «ТЕРКАП», суду направив заяву у якій просив слухати справу без його участі. Претензій майнового характеру до обвинуваченого не має.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його пояснень.

Крім показань обвинуваченого, вина ОСОБА_5 підтверджується доданими до матеріалів справи протоколом огляду місця вчинення кримінального правопорушення від 12 квітня 2024 року та доданої до нього фототаблиці, відповідно до якого зі слів ОСОБА_5 він перебуваючи в приміщенні супермаркету «Мегамаркет», за адресою: АДРЕСА_2 , таємно шляхом вільного доступу взяв пляшку текіли марки «Olmeca Silvera 35%».

Дослідження інших доказів та допит свідків судом визнано недоцільним за клопотанням учасників судового процесу.

Представник потерпілого в судове засідання не прибув, суду надав заяву у якій просив слухати справу без його участі, рішення прийняти на розсуд суду, матеріальниз збитків потерпілому не завдано.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу не заявлялося.

Отже, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, доведена в повному обсязі і обвинуваченим не оспорюється.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання, що ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст.15, ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно в умовах воєнного стану.

Частиною 6 ст. 368 КПК України визначено, що обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, які містяться у постанові від 27 листопада 2019 року (кримінальне провадження № 629/847/15-к) щире каяття - це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди.

Каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, відверту негативну оцінку своєї злочинної поведінки, визнання тих обставин, які ставляться в провину, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, відсутні.

Вивченням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, що він не працевлаштований, раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання.

Відповідно до статті 1 КК України кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Положеннями ст. 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Враховуючи ступінь вини, обставини, що пом`якшують покарання, щире каяття обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 , покарання в межах санкції, передбаченої ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі, з врахуванням вимог ст. 71 КК України.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 369-371, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_5 за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 01.08.2022 року, за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням терміном 2 (два) роки, остаточно призначивши ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 2 місяця.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня винесення вироку - 18 липня 2024 року.

На підставі ч. ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення, з дня його затримання 13 квітня 2024 року по 17 липня 2024 року включно.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили, залишити без змін - тримання під вартою

Після набрання вироком законної сили, речові докази: CD-R диск з відеозаписами з камер відеоспостереження що розташовуються за адресою: АДРЕСА_2 приєднаний до матеріалів кримінального провадження залишити у матеріалах справи.

Пляшку текіли «OLMEGA SILVER» у кількості 1 шт. вартістю 931 грн. 00 коп. без ПДВ, яку передано під розписку представнику потерпілого ОСОБА_6 , залишити у розпорядженні власника.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1