Провадження № 1-кс/175/4792/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2024 р. смт. Слобожанське

Слідчий суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001699 від 26 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001699 від 26 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Прокурор надав заяву про розгляд клопотання без його участі в якій клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Дослідивши клопотання та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

З клопотання вбачається, що 26.10.2024 приблизно о 05.40 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом - автомобілем Geely MR-7151A р.н. НОМЕР_1 , рухався проїзною частиною вул. Михайла Петренка в м. Краматорськ, в напрямку від пров. Барикадного до вул. Курортна та вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що йшла проїзною частиною біля правого узбіччя в зустрічному автомобілю напрямку. Внаслідок даної ДТП ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримала тілесні ушкодження.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 КПК України, слідчим СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенантом поліції ОСОБА_3 26.10.2024 з 07 години 00 хвилин по 07 годину 50 хвилин проведено огляд місця події під час якого з метою, виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, в ході якого виявлено та вилучено:

1) фрагменти обрамлення бокового дзеркала сірого кольору, уламки скла та уламки вітровика;

2) чорну в`язану шапку;

3) дерев`янку палицю.

Вказані об`єкти постановою слідчого визнано речовими доказами, оскільки вони зберегли на собі сліди злочину та будуть використані для проведення експертних досліджень, необхідних для встановлення істотних обставин кримінального провадження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів, що і потрібно під час даного досудового розслідування.

Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Згідно статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, що були знаряддям скоєння кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або утримують інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час проведення досудового розслідування.

Згідно зі ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 170-174 КПК України.

Виходячи з норм ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі у реалізації права на збирання речових доказів.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України, серед іншого встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Нормами ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В свою чергу вказані речі відповідають критеріям ст. 98 КПК України, оскільки є об`єктом кримінально протиправних дій. Слідчим винесено постанову про визнання їх речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки на теперішній час у слідства є достатньо підстав вважати, що вилучене під час вказаного вище огляду майно може бути використані у якості доказів у кримінальному провадженні.

Таким чином, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, а саме перелічених вище речових доказів, для виконання завдання арешту майна, встановленого ч. 1 ст. 170 КПК України, щодо запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, а також для забезпечення проведення експертиз, наявні підстави у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження арешту.

Враховуючи вищевикладене, та те що зазначене вище майно, вважається тимчасово вилученим майном та містить відомості, що мають доказове значення у кримінальному провадженні, а тому, слідчий суддя дійшов до переконання, що в клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 170-173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, на речі вилучені під час проведення огляду місця події 26.10.2024 в період часу з 07 години 00 хвилин по 07 годину 50 хвилин ділянки місцевості проїзної частини в районі буд. АДРЕСА_1 , а саме:

1) фрагменти обрамлення бокового дзеркала сірого кольору, уламки скла та уламки вітровика;

2) чорну в`язану шапку;

3) дерев`янку палицю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1