Провадження № 1-кп/643/808/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження матеріали щодо кримінального проступку, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000786 від 09.09.2024, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Вовчанськ Харківської області, з повною середньою освітою, офіційно непрацюючого, неодруженого, відомості щодо наявності на утриманні неповнолітніх дітей відсутні, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

встановив:

Обвинувачення, визнане судом доведеним

18.08.2024 близько 16:00 годин, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, знаходячись у аптеці N 47 за адресою: АДРЕСА_3 , діючи згідно з раптово виниклим умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, попрохав у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на той час була його співмешканкою, належний їй мобільний телефон торгової марки «Samsung A31», номер моделі «SM-A316F/DS», imei 1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , в корпусі червоного кольору, для здійснення телефонного дзвінка, не збираючись у подальшому повертати телефон, маючи наміри звернути його на власну користь.

Потерпіла ОСОБА_4 , вірячи в добропорядність і чесність ОСОБА_3 , не підозрюючи його протиправні наміри, добровільно передала йому свій мобільний телефон торгової марки «торгової марки «Samsung A31», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи 3 466,00 грн, для здійснення телефонного дзвінка, після чого ОСОБА_3 , завершуючи реалізацію свого протиправного умислу, отримавши шляхом зловживання довірою від ОСОБА_4 , вищевказаний мобільній телефон, вийшов за межі аптеки N 47 та зник з місця вчинення кримінального правопорушення, не повернувши мобільний телефон, обернувши його на свою користь та розпорядився ним у подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 3 466,00 грн.

Стаття Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дії ОСОБА_3 суд кваліфікує як кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

Підстави розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, відноситься до кримінальних проступків, тобто діянням (дією чи бездіяльністю), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі. (ч. 2 ст. 12 КК України).

Згідно з ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Європейський суд з прав людини (надалі Суд) у своїх рішеннях акцентує, що ані текст, ані дух статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі-Конвенція) не перешкоджають особі за вільним власним його або її бажанням відмовлятися, прямо або автоматично, від права на гарантії справедливого судового розгляду. Проте така відмова повинна, якщо вона є, бути ефективною для цілей Конвенції, бути встановлена однозначно і повинні бути застосовані мінімальні гарантії, які відповідають її важливості (Pfeifer та Plankl проти Австрії від 15.11.2007 (заява № 12556/03), § 37). Крім того, вона не повинна суперечити жодному важливому інтересу суспільства (Ермі проти Італії від 18.06.2006 (заява № 18114/02), § 73); Сейдович проти Італії від 01.03.2006 (заява № 56581/00), § 86; Дворскі проти Хорватії від 24.07.2012 (заява № 41526/00), § 100). До того, як можливо стверджувати, що обвинувачений чітко своєю поведінкою відмовився від важливого права, передбаченого статтею 6 Конвенції, необхідно продемонструвати, що він міг обґрунтовано передбачити наслідки своєї поведінки (Ермі проти Iталії ) від 18.06.2006 (заява № 18114/02), § 74, Сейдович проти Італії від 01.03.2006 (заява № 56581/00), § 87). Деякі гарантії статті 6, такі як право на адвоката, яке є фундаментальним правом серед тих прав, які складають поняття справедливого судового розгляду та забезпечення ефективності решти гарантій, викладених у статті 6 Конвенції, вимагають спеціального стандарту захисту - «усвідомлена та розумна відмова», встановленого у прецедентному праві Суду (Дворскі проти Хорватії від 24.07.2012 (заява № 41526/00), § 101; Піщальніков проти Росії від 24.09.2009 (заява № 7025/09), § 77-79).

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла заява обвинуваченого щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні. Вказана заява підписана також захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 , тому у суду відсутні підстави ставити під сумнів добровільність та щирість такої позиції обвинуваченої, а також розуміння нею наслідків надання такої заяви.

Беручи до уваги обставини вчинення кримінального проступку, визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненому ним кримінального проступку та участь у кримінальному провадженні його захисника, суд дійшов висновку, що у цій справі дотримані необхідні мінімальні гарантії справедливого судового розгляду та відмова обвинуваченого від права на розгляд справи в загальному порядку, передбаченому главою 28 КПК України, не суперечить завданням кримінального провадження, жодним важливим інтересам суспільства, загальним засадам кримінального провадження, передбаченим статтею 7 КПК України.

На підставі наведеного вище, обвинувальний акт може бути розглянутий без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Учасники судового провадження не оспорювали обставини вчинення кримінального правопорушення, які були встановлені органом досудового розслідування.

Ураховуючи наведене, у суду відсутні підстави надавати у даному вироку оцінку доказам, які зібрані органом досудового розслідування на підтвердження події кримінального проступку та винуватості обвинуваченої у його вчиненні.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Призначення покарання

Дані про особу обвинуваченого

Розглядаючи обвинувальний акт у спрощеному провадженні, суд встановлює відомості, що характеризують обвинуваченого, виключно на підставі даних, зібраних органом досудового розслідування.

Згідно матеріалів кримінального провадження встановлено, що обвинувачений має повну середню освіту, офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченого, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд не встановив.

Обставинами, які відповідно ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , суд встановлює вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, а також вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою обвинувачений перебував у близьких відносинах.

Застосовне законодавство та релевантна судова практика

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо. Виправні роботи призначаються тільки працюючим і відбуваються за місцем роботи засуджених.

При розгляді справи судом застосовані висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 03.08.2023 у справі № 133/141/20, в частині врахування характеризуючих особу обвинуваченого обставин.

Мотиви призначення покарання

При призначенні обвинуваченій покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків; наявність обставини, що пом`якшує покарання; відсутність обставини, що обтяжує покарання; особу винного, зокрема, його майновий стан та відсутність офіційного доходу, що унеможливлює призначення покарання у виді штрафу або виправних робіт; дані про особу обвинуваченого.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе призначити покарання, передбачене санкцією ч.1 ст. 190 КК України у виді у виді двохсот годин громадських робіт, які полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом під час ухвалення вироку

Запобіжний захід щодо обвинуваченого під час досудового розслідування не обирався.

Прокурором клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу під час судового провадження не заявлялось.

Витрати на проведення експертизи судовим експертом ОСОБА_6 , за результатами якої сформовано висновок експерта за результатами судово-товарознавчої експертизи від 16.09.2024 № 4387/24, в розмірі 320,00 грн стягнути з обвинуваченого на користь Держави.

Питання щодо речових доказів і документів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Майнової шкоди кримінальним правопорушенням не завдано.

Потерпілих по кримінальному правопорушенню судом не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 20.09.2024 накладено арешт намайно, а саме: мобільний телефон марки Samsung, назва моделі « НОМЕР_3 », номер моделі «SM-A315F/DS», IMEI 2: НОМЕР_2 , червоного кольору, без зовнішніх ознак пошкодження, який належить гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , м.т. НОМЕР_4 , вилучене 07.09.2024 в період часу з 14:20 по 14:50 дізнавачем СД ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 у гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_5 , м.т. НОМЕР_5 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_6 . Суд дійшов висновку, що мета вжитого згідно зазначеної ухвали заходу забезпечення кримінального провадження досягнута, відтак, виходячи з положень ч.4 ст. 174 КПК України, такий підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 2, 7, 91, 100, 337, 369-371, 373, 374, 381, 382, 392, 394, 395 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді двохсот годин громадських робіт, які полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід Держави витрати на проведення експертизи № 4387/24 від 16.09.2024 у розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.

Речовий доказ, а саме: закупний акт залишити у матеріалах кримінального провадження.

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 20.09.2024 накладено арешт на майно, а саме: мобільний телефон марки Samsung, назва моделі « НОМЕР_3 », номер моделі «SM-A315F/DS», IMEI 2: НОМЕР_2 , червоного кольору, без зовнішніх ознак пошкодження, який належить гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , м.т. НОМЕР_4 , вилучене 07.09.2024 в період часу з 14:20 по 14:50 дізнавачем СД ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 у гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_5 , м.т. НОМЕР_5 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_6 , скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1