Провадження №1-в/523/662/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання Пересипського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області щодо вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку суду відносно (з подання):

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кубей Болградського району Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого 01.03.2023 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.185, ч.2 ст.360, ч.1, 2 ст.70, ст.ст.75, 76 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, зі звільненням від призначеного покарання з випробуванням строком на 3 роки,

В С Т А Н О В И В:

23.10.2024 року Пересипський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області звернувся до суду з поданням щодо вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку суду відносно ОСОБА_4 , засудженого 01.03.2023 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.185, ч.2 ст.360, ч.1, 2 ст.70, ст.ст.75, 76 КК України, у зв`язку з набранням чинності Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон України №3886-ІХ).

В судове засідання засуджений ОСОБА_4 та представник органу пробації, будучи повідомленими про дату, час та місце судового розгляду належним чином, - не з`явились, про поважність причин неявки суду не повідомили, з будь-якими клопотаннями до суду не звертались, у зв`язку з чим й на підставі ч.5 ст.539 КПК України, суд з метою дотримання розумності провадження та з урахуванням позиції прокурора, вирішив здійснити розгляд подання органу пробації за відсутності зазначених осіб.

Вислухавши в судовому засіданні прокурора ОСОБА_3 , вивчивши подання та додану до нього копію вироку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього ж Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема, про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч.2 і 3 ст.74 КК України.

Особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання, а звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом (ч.ч.2, 1 ст.74 КК України).

Як слідує з матеріалів подання, ОСОБА_4 засуджений вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 01.03.2023 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.360 КК України, за вчинення 26.01.2021 року умисного пошкодження телекомунікаційної мережі, що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг та таємного викрадення майна ПАТ «Укртелеком» на загальну суму 1369,70 гривень, за кваліфікуючими ознаками умисного пошкодження телекомунікаційної мережі, що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб та таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб. При цьому йому було призначено покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік, за ч.2 ст.360 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Крім того, як вбачається з означеного вище вироку суду, ОСОБА_4 також був засуджений 01.09.2022 року Київським районним судом м. Одеси за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, в силу ст. 75 КК ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 3 роки, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК.

Статтею 58 Конституції України регламентовано, що закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, а за ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України №3886-IX у ст.51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 НМ.

Статті 185, 190, 191 КК України фактично містять відсилку до ст.51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.

Таким чином, кількісна зміна Законом України №3886-IX розміру дрібного викрадення з 0,2 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (далі - НМ) безпосередньо вплинула на суть таких кримінально-караних діянь, як крадіжка, шахрайство, привласнення та розтрата, адже в тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він визначений законодавцем у ст.51 КУпАП.

Отже, із часу набуття 09.08.2024 року чинності Законом України №3886-IX, кримінальна відповідальність за ст.ст.185, 190, 191 КК України може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 НМ. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст.51 КУпАП.

Закон України №3886-IX, яким внесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом України №3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону України №3886-IX, вартість викраденого майна, з якого наставала кримінальна відповідальність за ст.185 КК України у 2021 році становила 2270 гривень, а відтак дії вчинені ОСОБА_4 за викладеними у вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 01.03.2023 року обставинами, за розміром викраденого майна не підпадають під ознаки складу злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

За загальним правилом, згідно ч.ч.2, 3 ст.4 КК кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Втім, відповідно до ч. 1 ст. 5 КК, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного суду в постанові від 07.10.2024 року у справі №278/1566/21 (пр.№51-2555кмо24), зробила правовий висновок щодо застосування відповідних частин статей 185, 190, 191 КК України з урахуванням положень Закону України №3886-ІХ у якому визначила, що зміни, внесені Законом №3886-IX, мають зворотну дію в часі та у ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п.5 підрозділу 1 розділу ХХ та пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV Податкового кодексу України.

Відтак, зважаючи на наведені обставини та враховуючи, що ОСОБА_4 був засуджений за вчинення 26.01.2021 року кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 360 КК України, а саме за вчинення умисного пошкодження телекомунікаційної мережі, що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг та таємного викрадення чужого майна (крадіжка) на суму 1369,70 гривень, а новим Законом України №3886-IX від 18.07.2024 року підвищена вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для кваліфікації як дрібне викрадення чужого майна, що дорівнює 2270 грн у 2021 році, то, виходячи з положень ч. 1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК, засуджений підлягає звільненню від призначеного судом покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, з відповіднім приведенням вироку у відповідність до нового закону, без міни змісту вироку в іншій частині.

Керуючись ст.5, ч.2 ст.74 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання Пересипського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області щодо вирішення питання, пов`язаного з виконання вироком суду відносно ОСОБА_4 , задовольнити.

Привести вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 01.03.2023 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.185, ч.2 ст.360, ч.4 ст.70 КК до позбавлення волі на строк 5 років, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК з випробуванням на строк 3 роки, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК, у відповідність до Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного йому судом покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 рік на підставі ч.2 ст.74 КК, у зв`язку з усуненням караності діяння, за яке він був засуджений.

Вважати ОСОБА_4 таким, що засуджений вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 01.03.2023 року за ч.2 ст.360, ч.4 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК з випробуванням на строк 3 роки, з покладанням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК, відповідно до вироку суду, який підлягає подальшому виконанню.

Копію ухвали направити для виконання до Пересипського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області, а також надати іншим заінтересованим особам.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 7 днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1