Номер справи 703/2918/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року м. Сміла

Слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Сміла клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене процесуальним керівником - прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 22.02.2022 під №0000183, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Катеринопіль Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156-1 КК України,

у с т а н о в и в :

Старший слідчий СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту на певний час доби, з покладенням на нього обов`язків: прибувати до старшого слідчого ВП №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 за першою вимогою; не відлучатися з місця свого постійного проживання; не змінювати місце проживання без повідомлення прокурора, суду чи слідчого; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні.

Клопотання обґрунтовує тим, що в провадженні СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 22 лютого 2022 року за №0000183, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156-1 КК України, в ході проведення досудового розслідування в якому встановлено, що ОСОБА_5 у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у період часу із 22 грудня 2021 року по 08 лютого 2022 року, використовуючи міжнародну комп`ютерну мережу «Інтернет» та належний йому абонентський термінал мобільного зв`язку, за допомогою власного облікового запису, створеного в соціальній мережі «Instagram», під ніком « ОСОБА_7 » достовірно знаючи, що ОСОБА_8 , являється особою, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з метою вчинення щодо неї дій сексуального характеру та розпусних дій, для задоволення власної статевої пристрасті, вів з останньою розмови (переписку) на відверті сексуальні теми, в ході яких неодноразово пропонував їй здійснити особисті зустрічі.

Внаслідок вищезазначених протиправних дій, після неодноразових пропозицій ОСОБА_5 здійснити особисті інтимні зустрічі з метою вчинення дій сексуального характеру та розпусних дій, неповнолітня потерпіла ОСОБА_8 , давала свою згоду на подібні зустрічі та ОСОБА_5 очікував її в обумовленому місці, тобто, після такої пропозиції ним вчинялися дії, спрямовані на те, щоб така зустріч відбулася.

28 червня 2024 року о 10 годині 25 хвилин ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.156-1 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, повністю підтверджується зібраними в ході проведення досудового розслідування доказами.

Метою застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 є запобігання ризикам, передбаченим п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, існують обґрунтовані підстави вважати, що стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , з метою запобігання вказаним ризикам, необхідно застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту у межах строку досудового розслідування. При цьому, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти цим ризикам під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, оскільки вони не зможуть слугувати стримуючим фактором для ОСОБА_5 , в зв`язку з чим слідчий, за погодженням з прокурором, звернулася до слідчого судді з даним клопотанням.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту підтримали в повному обсязі з підстав, вказаних у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого та обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту заперечували.

Зокрема підозрюваний зазначив, що він хоча офіційно і не працює, однак одружений, має на утриманні малолітнього сина, 2019 року народження, який є інвалідом 3 групи, має зареєстроване місце проживання. Зазначив, що його дружина також є особою з інвалідністю. Просив застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання, оскільки йому необхідно відвідувати хвору матір, яка проживає у смт. Катеринопіль.

Захисник зауважив, що його підзахисний не порушував покладених на нього обов`язків, прибув на оголошення підозри та не збирається знищувати докази по справі. Крім того, зазначені прокурором ризики не доведені та не обґрунтовані, а доказів вини його підзахисного немає.

Слідчий суддя, заслухавши доводи слідчого та прокурора, врахувавши позицію підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Згідно витягу з ЄРДР від 22 лютого 2022 року, відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000183 внесені до вказаного реєстру 22 лютого 2022 року за фабулою: «До ЗвенигородськогоРВП 22.02.2022 надійшло повідомлення від громадянки ОСОБА_9 про те, що відома особа в період з січня місяця 2022 року по даний час з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, вчиняє відносно її дочки, яка недосягла шістнадцятирічного віку, розпусні дії з метою вчинення стосовно неї дій сексуального характеру » - правова кваліфікація - ч.1 ст.156-1 КК України.

28 червня 2024 року слідчим відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру, яке погоджене прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 відповідно до якого, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156-1 КК України, за обставин, які викладені у клопотанні слідчого.

Відповідно до п.175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених пунктом 1 частини першої статті 194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Зазначене свідчить про те, що на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя не може надавати оцінку «обґрунтованості підозри» в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.

Статтею 30-2 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що держава здійснює захист дітей від сексуального насильства (у тому числі від сексуальної експлуатації та вчиненого з боку батьків або осіб, які їх замінюють), а також дітей, які постраждали від такого насильства або стали його свідками (очевидцями).

Відомості, викладені у копіях: витягу з ЄРДР за №0000183 від 22 лютого 2022 року; протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 27 лютого 2022 року, протоколах допиту неповнолітньої потерпілої від 02 червня 2023 року, протоколах допиту свідків від 02 червня 2023 року, висновку експерта №СЕ-19-24/8233-ВЗ від 23 квітня 2024 року, свідчать про обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156-1 КК України.

Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одними із заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Діючим кримінально-процесуальним законом передбачено застосування запобіжних заходів з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання будь-яким спробам перешкоджання проведення досудового розслідування та судового провадження (ризики).

Стаття 178 КПК України зобов`язує суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, визначених у статті 177 КПК України, на підставі наданих сторонами матеріалів кримінального провадження оцінити в сукупності всі обставини, що можуть вплинути на прийняття цього рішення, перелік яких, крім іншого, міститься у частині 1 вказаної норми.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального докази обставини, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри, наявність хоча б одного із ризиків, передбачених ст.177 КПК України та недостатність більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 178 КПК України під час обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, включаючи міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців.

Згідно п.2 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують таку ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого, прокурора. Частина 5 вищевказаної статті передбачає, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Частинами 1,2 статті 181 КПК України встановлено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до санкції ч.1 ст.156-1 КК України, за вчинення кримінального правопорушення передбаченого вказаною частиною статті передбачено покарання у виді обмеженням волі на строк до трьох років або позбавленням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Таким чином, до підозрюваного ОСОБА_5 може бути застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Під час судового розгляду, слідчий та прокурор, як на підставу обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, зазначили, зокрема, про наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий суддя погоджується з вищевказаними доводами слідчого і прокурора, та вважає, що в ході розгляду даного клопотання встановлено наявність передбачених законом обставин, які пов`язані з необхідністю обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Щодо ризику впливу на свідків та потерпілу слідчий суддя зазначає.

Так, підозрюваний ОСОБА_5 , достовірно знаючи про суворість призначеного йому покарання за злочин, у вчиненні якого підозрюється, у разі доведеності його вини, вчинення дій, які є неприйнятними загальнолюдським цінностям та нормам моралі, оскільки об`єктом злочину є статева недоторканість і нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток неповнолітньої особи, достовірно усвідомлюючи настання негативних для себе наслідків та приймаючи до уваги право підозрюваного на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, в якому наявні відомості щодо анкетних даних свідків, а також місце їх проживання, а також знаючи про місце проживання потерпілої, з метою уникнення покарання, слідчий суддя не виключає можливість позапроцесуального спілкування підозрюваного зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні, та здійснення на них морального тиску.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду слідчий суддя зазначає наступне.

Ризик переховування від органу досудового розслідування та суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений, серед іншого, можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001 року), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Відтак слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик має місце у даному випадку та те що ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість злочину, у вчиненні якого його підозрюють, та покарання, з метою уникнення відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, нявність у підозрюваного дружини, а також перебування на утриманні дитини з інвалідністю не стало стримуючим фактором при вчиненні кримінального правопорушення та не може свідчити про відсутність у підозрюваного умислу на вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження того, у якому він підозрюється.

Таким чином, під час судового розгляду, слідчим та прокурором у повній мірі доведені обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, та приймаючи до уваги наявність у нього міцних соціальних зв`язків, дружини та дитини з інвалідністю, необхідність піклування про хвору матір, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний період доби, а саме з 21 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин, який забезпечить його належну процесуальну поведінку та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

З врахуванням ст.194 КПК України та особи підозрюваного ОСОБА_5 , на нього мають бути покладені, наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснює досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання/роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Заперечення сторони захисту проти клопотання прокурора суд не вважає такими, що можуть слугувати підставою для пом`якшення застосованого заходу, з огляду на наведені вище обставини, а також на те, що істинні вимоги публічного інтересу в даній справі переважають над особистими потребами підозрюваного.

При цьому, слідчий суддя, з огляду на заперечення захисника, звертає увагу на те, що на даному етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх допустимості та достатності для визнання особи винуватою, чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 194, 309, 372,376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156-1 КК України, - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом строку дії цієї ухвали залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня, без дозволу слідчого, прокурора або суду, за винятком випадків необхідності отримання медичної допомоги, евакуації населення, рятування життя та здоров`я в умовах воєнного стану.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у період строку дії запобіжного заходу такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснює досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, прокурора, суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання/роботи;

3) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні;

4) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом встановити в межах строку досудового розслідування тривалістю 2 (два) місяці - з 04 липня 2024 року по 28 серпня 2024 року включно.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області та негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_5 , повідомити про це слідчого та прокурора.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження - після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали оголошений 05 липня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1