Справа № 180/683/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 та продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 , обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.09.2024 року до суду надійшли клопотання прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала свої клопотання і просила їх задовольнити з тих підстав, що на даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшились, а саме, обвинувачені можуть ухилитись від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачені не заперечували проти продовження їм запобіжних заходів, захисники підтримали своїх підзахисних.

Разом з тим, адвокат ОСОБА_7 просив не застосовувати до ОСОБА_5 обмеження щодо заборони відлучатися із м.Марганець без дозволу судді, оскільки його підзахисний зможе в такому випадку виїжджати до іншої місцевості на роботу.

Заслухавши думки учасників процесу, суд приходить до такого.

Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Судом встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 обрано та продовжувався у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, не працює, не одружений, не має утриманців, неодноразово судимий, а тому наявні ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування або суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На даний час суду не надано доказів того, що ризики, які існували під час обрання та продовження запобіжного заходу, зменшились або відсутні.

Обвинувачений, опинившись на волі, може перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження, і на це вказує характер протиправних, в тому числі насильницьких дій, в якому він обвинувачуються, відтак наявний ризик можливого впливу обвинуваченого на очевидців подій, зокрема на потерпілого, свідків. Є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання судом винуватими, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування). Також, обвинувачений може продовжити злочинну діяльність, оскільки не працює, інших джерел доходу не має. Крім того, ОСОБА_4 неодноразово судимий, в тому числі за вчинення корисливих злочинів.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення зазначених прокурором у клопотанні ризиків та дотримання ОСОБА_4 належної процесуальної поведінки, а тому клопотання прокурора про продовження йому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд приймає до уваги, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зникли і не зменшились, а саме: ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, і це може спонукати його переховуватися від суду. Також, обвинувачений може незаконно впливати на свідків, які ще не допитані судом.

Разом з тим, ОСОБА_5 раніше не судимий, має житло, має міцні соціальні зв`язки, від суду не ухиляється. У зв`язку з цим суд вважає за можливе продовжити йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби.

Щодо клопотання захисника про незастосування до ОСОБА_5 обмеження щодо заборони відлучатися із м.Марганець без дозволу судді, то суд вважає це недоречним, оскільки відсутність даної заборони посилює ризик ухилення обвинуваченого він суду та від призначеного судом покарання у разі ухвалення обвинувального вироку.

Тому, керуючись ст.ст.177, 181, 194, 195, 331, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 (шістьдесят) діб до 09 листопада 2024 року включно.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді домашнього арешту до 09 листопада 2024 року включно.

Заборонити ОСОБА_5 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , щоденно в період часу з 21:00 години до 07:00 години наступного дня.

Покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- за першим викликом чи вимогою з`являтися до суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися із м.Марганець без дозволу судді;

- утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні стосовно нього;

- надати можливість працівникам органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_5 з`являтися в житло з вимогою надавати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід.

Ухвалу направити до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань» (№ 4) та до відділення поліції № 1 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області для виконання, прокурору для контролю за виконанням.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1