УХВАЛА
Єдиний унікальний номер №943/2294/24
Провадження №1-кс/943/73/2024
15 жовтня 2024 року м. Буськ
Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 14.10.2024 року, дану справу передано на розгляд судді ОСОБА_1 .
Вивчивши матеріали скарги, дослідивши додані до неї матеріали, приходжу до наступного висновку.
Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.
Так, згідно положення пункту 1 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема - бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
За результатами системного аналізу норм пункту 18 частини 1 статті 3, частини 7 статті 100, частини 2 статті 132, частини 1 статті 184, частини 1 статті 192, частини 2 статті 199, частини 1 статті 201, частини 3 статті 244, частини 10 статті 290 КПК України слід дійти висновку, що законодавець у цих нормах прямо зазначає про здійснення слідчим суддею першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Із урахуванням положень частини 6 статті 9 КПК України правильним є застосування зазначеного правила і до розгляду клопотань та скарг, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом.
Нормою підпункту «а» пункту 1 частини 2 статті 38 КПК України передбачено, що досудове слідство здійснюють слідчі підрозділи органів Національної поліції.
Відповідно до правового висновку, викладеного в ухвалі Касаційцного кримінального суду в складі Верховного Суду в справі № 487/7605/19 від 22 квітня 2020 року роз`яснено, що чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб - слідчих цих органів досудового розслідування, - а відповідні державні установи - слідчі підрозділи та підрозділи детективів. Територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.
Як убачається із поданої скарги ОСОБА_2 від 11.10.2024, що така стосується виключно бездіяльності уповноваженої особи ВП №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області, слідчого СВ Золочівського РВП ОСОБА_3 щодо бездіяльності розгляду клопотання ОСОБА_2 від 04.09.2024 року.
Однак, ВП №2 з місцезнаходженням у місті Буську не є юридичною особою, являючись структурним підрозділом Золочівського РВП ГУНП у Львівській області, який є органом досудового розслідування, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та знаходиться за межами територіальної юрисдикції Буського районного суду Львівської області.
Відповідно до частини першої статті 409 КПК України, пункту 6 частини другої статті 412 КПК України порушення правил підсудності являється істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що тягне за собою безумовне скасування судового рішення апеляційною інстанцією.
В силу приписів пункту 2 частини другої статті 304 КПК України скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді. Копія ухвали про повернення скарги невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами (ч. 3 ст. 304 КПК України).
За таких обставин, ураховуючи вищенаведене, скарга ОСОБА_2 підлягає поверненню останній на підставі вимог п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, із одночасним роз`ясненням скаржнику права на звернення із такою до слідчого судді Золочівського районного суду Львівської області.
Ураховуючи викладене та керуючись ст.ст. 9, 26, 38, 303, 304, 372 КПК України, слідчий суддя -
Роз`яснити скаржнику, що повернення скарги не позбавляє її права повторного звернення до слідчого судді за належною підсудністю.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання скаржником її копії безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1