Справа № 471/1377/24
Провадження №1-кс/471/379/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2024 р. селище Братське

Слідчий суддя Братського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , особа, в користуванні, якої перебувало майно - ОСОБА_4 , розглянувши клопотання начальника Братського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000237 від 03.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2024 року начальник Братського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000237 від 03.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Клопотання прокурора мотивоване тим, що 03.11.2024 року до Відділення поліції №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява від ОСОБА_4 про те, що 28.07.2024 в період часу з 22 год. по 00 год. невстановлена особа, перебуваючи біля домоволодіння по АДРЕСА_1 , діючи умисно, незаконно заволоділа транспортним засобом «ГАЗ-3102» р/н НОМЕР_1 , чим спричинила шкоду ОСОБА_4

03.11.2024 за даним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000237 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, та розпочате досудове розслідування.

03.11.2024 року в ході проведення огляду місця події, а саме території домоволодіння ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено: кузов автомобіля марки «ГАЗ - 3102», чорного кольору, реєстраційний номер відсутній; лобове та заднє скло; спідометр, панель для приладів, на одній мається позначення «3102», одну фару та капот.

Вказані речі направлено на зберігання до спеціального майданчику Відділення поліції №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

Прокурор в клопотанні зазначає, що кузов автомобіля марки «ГАЗ - 3102», чорного кольору, реєстраційний номер відсутній; лобове та заднє скло; спідометр, панель для приладів, на одній мається позначення « НОМЕР_2 », одна фара та капот, щодо яких ініційовано клопотання, якими користувався ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належать ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , мають суттєве значення для кримінального провадження, оскільки можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, незастосування арешту майна може призвести до його втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Крім того, в рамках кримінального провадження необхідно призначити судово-товарознавчу експертизу для встановлення розміру завданої шкоди потерпілому, об`єктом вказаного дослідження є вилучені речі, а саме: кузов автомобіля марки «ГАЗ - 3102», чорного кольору, реєстраційний номер відсутній; лобове та заднє скло; спідометр, панель для приладів, на одній мається позначення « НОМЕР_2 », одна фара та капот, вилучені 03.11.2024 року. Тому вважає, що є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів для забезпечення завдань кримінального провадження та здійснення ряду слідчих дій. Просить слідчого суддю накласти арешт на кузов автомобіля марки «ГАЗ-3102», чорного кольору, реєстраційний номер відсутній; любове та заднє скло, спідометр, панель для приладів, на одній мається позначення « НОМЕР_2 », одну фару та капот, якими користувався ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належать ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , вилучені в ході огляду місця події від 03.11.2024 року за адресою: АДРЕСА_2 , так як вищевказані речі є речовими доказами у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Власник майна в судове засідання не прибув, однак відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття останнього у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Особа, в користуванні, якої перебувало майно щодо якого ініційовано вищевказане клопотання ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти клопотання прокурора.

Вислухавши прокурора, особу, в користуванні, якої перебувало майно, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч.2 ст. 168 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.Права та обов`язки третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач (ч. 1 ст. 171 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду.

При обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу (ч. 5 ст. 115 КПК України).

Речі, на які прокурор просить накласти арешт, були виявлені та вилучені 03.11.2024 в ході проведення огляду місця події.

Відповідно до постанови слідчого від 03.11.2024 р. кузов автомобіля «ГАЗ - 3102», реєстраційний номер відсутній; кришка капоту, лобове та заднє скло; елементи панелі приладів, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000237 від 03.11.2024 та передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Відділення поліції №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

Фара, виявлена та вилучена в ході проведення огляду місця події 03.11.2024 р., речовим доказом не визнана.

Зважаючи на вищевикладене, враховуючи, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також те, що незастосування арешту майна може призвести до його втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою збереження речових доказів для забезпечення завдань кримінального провадження та здійснення ряду слідчих дій, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про арешт майна підлягає частковому задоволенню.

Клопотання прокурора в частині накладення арешту на фару задоволенню не підлягає за вищевказаного.

Керуючись ст. ст. 98,167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника Братського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000237 від 03.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме: на кузов автомобіля марки «ГАЗ - 3102», чорного кольору, реєстраційний номер відсутній; лобове та заднє скло, спідометр, панель для приладів, на одній мається позначення « НОМЕР_2 », та капот, яким користувався ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яке відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належать ОСОБА_6 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_3 , вилучене в ході огляду місця події від 03.11.2024 року за адресою АДРЕСА_2 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1