ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м.Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000314 від 01 жовтня 2024 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Святогірськ Слов`янськ Донецька область, громадянина України, маючого середньою освітою, не одруженоого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , впродовж тривалого часу мешкає однією сім`єю разом із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_3 . Останні між собою пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Під час сумісного проживання ОСОБА_4 упродовж 2023-2024 років вчиняв стосовно ОСОБА_5 домашнє насильство, що виражалося у висловлюванні на її адресу образ грубою нецензурною лайкою, залякуванні, застосуванні психологічного насильства, та своєю поведінкою завдавав ОСОБА_5 психологічні травми, у зв`язку із чим ОСОБА_4 постановами Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.11.2023 у справі №202/19447/23 за події, які мали місце 19.09.2023 о 20 годині 13 хвилин, від 29.03.2024 у справі №202/2698/24 за події, які мали місце 01.02.2024 о 22 годині 00 хвилин, від 01.04.2024 у справі №202/4304/24 за події які мали місце 05.03.2024 о 21 годині 00 хвилин визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Однак, ОСОБА_4 , незважаючи на те, що за вчинення вказаних дій, його неодноразово притягнуто до адміністративної відповідальності, продовжив свої умисні систематичні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства стосовно ОСОБА_5 .

Так, 24.09.2024 близько 23 години 30 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , умисно, грубо виражався на адресу своєї цивільної дружини ОСОБА_5 нецензурною лайкою, ображав її, чим застосував психологічне насильство, принизив її гідність, спричинив емоційну невпевненість та побоювання за свою безпеку у потерпілої, що завдало психологічних страждань ОСОБА_5 .

У подальшому, 03.10.2024 близько 00 годин 10 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , умисно, грубо виражався на адресу своєї цивільної дружини ОСОБА_5 нецензурною лайкою, ображав її, чим застосував психологічне насильство, принизив її гідність, спричинив емоційну невпевненість та побоювання за свою безпеку у потерпілої, що завдало психологічних страждань ОСОБА_5 .

Крім того, 07.10.2024 близько 09 години 30 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , умисно, грубо виражався на адресу своєї цивільної дружини ОСОБА_5 нецензурною лайкою, ображав її, чим застосував психологічне насильство, принизив її гідність, спричинив емоційну невпевненість та побоювання за свою безпеку у потерпілої, що завдало психологічних страждань ОСОБА_5 .

Зазначені протиправні дії ОСОБА_4 містять ознаки психологічного насильства, призвели до появи негативних психоемоційних змін у ОСОБА_5 , носять для останньої психотравмувальний та психологічно деструктивний характер.

Вищевказане свідчить про те, що ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями, що виразились в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства відносно ОСОБА_5 завдав останній психологічні страждання.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, постанову щодо речових доказів та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у вчиненні домашнього насильства, а саме умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст.126-1 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, міцних соціальних зв`язків не має, перебуває під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не встановлено.

Підстав для застосування ст.69 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, конкретних обставин скоєння кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді пробаційного нагляду у межах санкції ст.126-1 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, з урахуванням обставин вчинення домашнього насильства, що містить ознаки систематичності, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід, відповідно до якого направити останнього для проходження програми для кривдників.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів судом не вирішується відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, оскільки вони суду не надавалися та судом не досліджувалися.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349,370,373,374,376,394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі п.1-3 ч.2, п.4 ч.3 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Виконання покарання у вигляді пробаційного нагляду покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п.5 ч.1 ст.91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід, відповідно до якого покласти на ОСОБА_4 обов`язок пройти програму для кривдників протягом 3 (трьох) місяців.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1