Справа № 489/5341/24
Провадження № 1-кс/489/812/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

25 липня 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання у кримінальному провадженні №0000992 від 23.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у його вчиненні

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калабатине Березанського району Миколаївської області, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зі слів зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз: 13.07.2020 Жовтневим районним судом Миколаївської області за статтями 185 ч.2, 3, 70, 71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 15.03.2023 за відбуттям строку покарання,

з участю прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

СВ ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за фактом відкритого викрадення 23.07.2024 в м. Миколаєві на перехресті вулиць Погранична та Маршала Василевського ОСОБА_3 , шляхом ривку, ланцюга жовтого кольору, вартістю 500 грн, який знаходився на шиї потерпілої ОСОБА_6

24.07.2024 до слідчого судді надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю передбачених ст. 177 КПК України ризиків того, що він може переховуватися від органу досудового розслідування та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний, та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, зазначивши можливим застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, при цьому підозрюваний заперечив факт вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши письмові матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

При розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_3 підозрюється в тому, що 23.07.2024 близько 12:55 год. на перетині АДРЕСА_3 шляхом ривку, відкрито викрав ланцюг жовтого кольору вартістю 500 грн, який знаходився на шиї потерпілої ОСОБА_6

23.07.2024 о 15:15 год. ОСОБА_3 затриманий у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та 24.07.2024 повідомлений про підозру у його вчиненні, обґрунтованість якої підтверджується матеріалами клопотання, в тому числі протоколами прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, огляду місця події, допиту свідка та потерпілої, огляду речей, пред`явлення особи для впізнання за фотознімками. При цьому обґрунтованість підозри на даному етапі не вимагає доведення вказаних фактів та вини підозрюваного у вчиненому діянні поза розумним сумнівом.

Згідно зі ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до п. 36 Рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.05.2010 (остаточне 20.08.2010), вбачається, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя вважає доведеним наявність існування передбачених статтею 177 КПК України ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, та вчиняти інші кримінальні правопорушення, що підтверджується тим, що він підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, має достатню обізнаність, щоб розуміти тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та покарання за його вчинення, не працює та не має стабільного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків. Крім того, підозрюваний раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень проти власності, за як відбував покарання в місцях позбавлення волі, однак це не сприяло його виправленню та наразі він обґрунтовано підозрюється у вчиненні нового умисного тяжкого злочину.

Прокурором доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим під час розгляду клопотання ризикам, враховуючи особу підозрюваного, який, маючи не зняту та непогашену судимість, підозрюється у вчиненні умисного тяжкого корисливого злочину. Також сторонами кримінального провадження не надано слідчому судді відомостей, які б свідчили про неможливість утримання підозрюваного під вартою.

При цьому, слідчий суддя критично оцінює твердження підозрюваного про те, що він не вчиняв інкримінованого правопорушення, оскільки обґрунтованість підозри ОСОБА_3 підтверджується іншими, дослідженими доказами, зокрема показаннями потерпілої, в яких вона зазначила конкретні прикмети особи, яка викрала її майно, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно з яким потерпіла впізнала ОСОБА_3 як особу, яка викрала її ланцюжок, та протоколами огляду відеозаписів з камер відеоспостереження.

Також неспроможними є доводи сторони захисту про можливість застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки з урахуванням відомостей про особу підозрюваного, який не працює, не має стабільного джерела доходу, раніше неодноразово судимий, слідчий суддя вважає, що більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою, не може запобігти ризику вчинення нового кримінального правопорушення.

Вказане є підставою для задоволення клопотання.

При цьому відповідно до положень ч. 3 ст. 183, ч. 4 ст. 182 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, розмір якої відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи встановлені при розгляді клопотання обставини вчинення кримінального правопорушення та особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що, на переконання слідчого судді, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись стст. 176-178,182,183,193-194,196-197,309,372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні №0000992 від 23.07.2024 за ч. 4 ст. 186 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, на шістдесят днів з моменту фактичного затримання з 23.07.2024 до 20.09.2024 включно.

Визначити ОСОБА_3 заставу в розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок ТУ ДСА України в Миколаївській області ОСОБА_3 необхідно негайно звільнити з-під варти.

У разі внесення вказаного розміру застави покласти на підозрюваного передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:

- не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора або суду за межі міста Миколаєва;

- у разі наявності документів, що дають право виїзду за кордон, здати їх на зберігання до органу досудового розслідування.

У разі порушення підозрюваним вказаних обов`язків, а також його процесуального обов`язку з явки за першою вимогою слідчого, прокурора чи суду, або неповідомлення ним про зміну місця свого проживання слідчому, прокурору чи суду, внесену заставу, ким би її не було внесено, буде звернуто у дохід держави, та вирішено питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Строк дії ухвали до 20.09.2024 включно.

Слідчий суддя ОСОБА_1