Єдиний унікальний номер 397/541/19
провадження №1-кп/389/111/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 та її захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка дистанційно у режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 від 20.01.2019, №0000176 від 03.05.2019, стосовно

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, освіта середня, не працює, місце реєстрації АДРЕСА_1 , раніше судима: 13.09.2017 Олександрівським районним судом Кіровоградської області, за ч.3 ст.185 КК України, до 3 років позбавлення волі, ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 12.12.2018 вирок змінено, зараховано строк попереднього ув`язнення з 03.03.2017 до 12.12.2018, в решті вирок залишено без змін, звільнена по відбуттю покарання 14.12.2018,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.383, ч.2 ст.384, ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 вчинила: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно; завідомо неправдиве повідомлення слідчому про вчинення злочину, вчинене з корисливих мотивів; завідомо неправдиве показання потерпілого, надане органу, що здійснює досудове розслідування, з корисливих мотивів; таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за наступних обставин.

19.01.2019 близько 17:00 години ОСОБА_6 , який перебував на лікуванні у палаті АДРЕСА_2 , надав, належний йому мобільний телефон марки «Astro» моделі «А170», у тимчасове користування, з метою спілкування з рідними, ОСОБА_4 . Під час користування телефоном у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним телефоном, шляхом зловживання довірою. Реалізуючи указаний умисел, 20.01.2019 о 09:45 годині, ОСОБА_4 , будучи письмово попередженою про кримінальну відповідальність за ст.383 КК України, за завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, з корисливих мотивів, спрямованих на заволодіння, належним ОСОБА_6 , мобільним телефоном марки «Astro» моделі «А170», сховавши вказаний телефон від власника та поліції у приміщенні вбиральні на 4 поверсі лікарні, повідомила слідчому СВ Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , який перебував на чергуванні у складі слідчо-оперативної групи, неправдиві відомості про вчинення кримінального правопорушення, а саме повідомила, що в ніч з 19.01.2019 на 20.01.2019 невідома особа таємно, з приміщення її палати №9 хірургічного відділення ЦРЛ Олександрівського району Кіровоградської області, розташованої по АДРЕСА_3 , викрала належний їй мобільний телефон «Astro» моделі «А170», чим спричинила матеріальні збитки. У подальшому, 21.01.2019 у період часу з 08:00 до 08:40 години, у службовому кабінеті №19 Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області, будучи письмово попередженою про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України, за введення в оману іншого уповноваженого органу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, з корисливих мотивів, спрямованих на приховуванням вчинення нею кримінального правопорушення за ч.1 ст.190 КК України, під час допиту у якості потерпілої, ОСОБА_4 надала слідчому ОСОБА_7 завідомо неправдиві показання щодо обставин викрадення належного їй мобільного телефону марки «Astro» моделі «А170». Під час досудового розслідування було встановлено, що в дійсності мобільний телефон марки «Astro» моделі «А170» у ОСОБА_4 ніхто не викрадав та, на момент допиту у якості потерпілої, останній завідомо було відомо, що вказаний телефон, який у дійсності належить ОСОБА_8 , захований у її речах у палаті №9 вказаної вище лікарні.

25.04.2019 близько 13.30 години, ОСОБА_4 перебувала у дерев`яній бесідці навпроти Центральної районної лікарні Олександрівського району Кіровоградської області, розташованої по АДРЕСА_3 , де, спільно з ОСОБА_9 , вживала алкогольні напої. Під час вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 слухали музику на мобільному телефоні марки «NOUS» моделі « NS 5006» Rose Gold, який належить ОСОБА_10 на праві власності. Цього ж дня, 25 травня 2019 року близько 16.20 години, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення мобільного телефону, належного ОСОБА_9 , внаслідок чого остання, діючи умисно та цілеспрямовано, реалізуючи свій вказаний злочинний умисел до кінця, з корисливих мотивів та ціллю особистого самозбагачення, впевнившись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, скориставшись тим, що ОСОБА_9 , через перебування у стані алкогольного сп`яніння, заснув, шляхом вільного доступу, повторно, таємно, викрала, належний останньому, мобільний телефон марки «NOUS» моделі « NS 5006» Rose Gold, вартістю 743,33 грн.

З місця вчинення злочину ОСОБА_4 зникла, викраденим розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 743,33 грн.

Допитана під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.383, ч.2 ст.384, ч.2 ст.185 КК України, не визнала . Пояснила що брала телефон лише подзвонити.

Потерпілий ОСОБА_8 до суду не з`явився, належним чином повідомлявся про дату та час розгляду кримінального провадження. У матеріалах справи наявна заява останнього з проханням, за станом здоров`я, розглядати справу за його відсутності.

Потерпілий ОСОБА_9 до суду не з`явився, належним чином повідомлявся про дату та час розгляду кримінального провадження.

Захисник заявив клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності та закриття даного кримінального провадження.

Обвинувачена ОСОБА_4 клопотання захисника підтримала і просила задовольнити, вказала, що розуміє, роз`яснені судом, наслідки звільнення від кримінальної відповідальності і закриття справи.

Прокурор проти закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , за ч.2 ст.190, ч.2 ст.383, ч.2 ст.384, ч.2 ст.185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, не заперечувала.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст.5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

В силу вимог ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Найтяжче з кримінальних правопорушень у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , а саме ч.2 ст.185 КК України, передбачає відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно або за попередньою змовою групою осіб, та карається пробаційним наглядом на строк від трьох до п`яти років або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Згідно з ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину. Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років. Давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109 - 1142, проти миру та безпеки людства, передбачених у статтях 437 - 439 і частині першій статті 442 цього Кодексу.

За викладеного, враховуючи, що строки давності передбачені ч.1 ст.49 КК України, з урахуванням ч.3 ст.49 КК України, щодо найтяжчого з кримінальних правопорушень, к вчинення яких обвинувачується ОСОБА_4 , а саме 5 років, з урахуванням строку зупинення даного кримінального провадження, закінчились, захисник та обвинувачена клопочуть щодо застосування строків давності, суд вважає за необхідне дане кримінальне провадженнязакрити, звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.383, ч.2 ст.384, ч.2 ст.185 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до статей 284 - 288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Отже, наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено. Визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження, не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Відповідно до ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 12 вересня 2022 року (справа № 203/241/17, провадження № 51-4251кмо21) сформульовано висновок щодо застосування норм права, відповідно до якого, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі положень ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, у тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

За викладеного, понесені процесуальні витрати за залучення експертів для проведення судових товарознавчих експертиз в загальній сумі 1413,00 грн. (471,00+942,06) стягненню з ОСОБА_4 не підлягають. Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 не застосовано. Цивільний позов не заявлено. Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст.12, 44, 49 КК України, ст.ст.283-288, 337, 345-380 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника - задовольнити.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування №0000029 від 20.01.2019, №0000176 від 03.05.2019, стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.383, ч.2 ст.384, ч.2 ст.185 КК України, - закрити, звільнитиОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.383, ч.2 ст.384, ч.2 ст.185 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Речові докази, а саме:

мобільний телефон марки «Astro» моделі «А170», який перебуває на зберіганні у камері зберігання речових доказів відділу поліції №1 (м.Знам`янка) КРУП ГУНП в Кіровоградській області (Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області), - повернути потерпілому ОСОБА_8 ;

мобільний телефон марки «NOUS» моделі « NS 5006» Rose Gold, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_9 , залишити останньому.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги, через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області, протягом 7 днів з дня її проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1