Справа № 362/4338/14-к
Провадження № 1-кп/362/2/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2024 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Василькова Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000116 від 18.04.2014 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Саливонки, Васильківського р-ну, Київської обл., українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2013 р., у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на власне збагачення, шляхом вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_6 .

З цією метою ОСОБА_4 , скориставшись тим, що з ОСОБА_6 , він особисто знайомий та останній раніше передавав йому значні суми грошових коштів для вирішення спільних питань, під вигаданим приводом заборгованості, почав вимагати у потерпілого грошові кошти в сумі 10000 доларів США, проте останній виконувати його необґрунтовану вимогу відмовився.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення шляхом вимагання грошових коштів у ОСОБА_6 , у період часу з квітня 2013 р. до 18.06.2014 р. ОСОБА_4 зі своїх номерів телефонів ( НОМЕР_1 та НОМЕР_2 ) на мобільний телефон потерпілого систематично - дзвінками та смс-повідомленнями, погрожував насильством над потерпілим і його близькими родичами та в рішучій формі вимагав передати йому грошові кошти. У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 відмовлявся виконувати необґрунтовану та безпідставно надуману вимогу ОСОБА_4 , останній змінював суму, починаючи з 10000 доларів США та встановивши кінцеву 7100 грн.

Для забезпечення вигідної для себе поведінки потерпілого ОСОБА_4 погрожував небезпечною фізичною розправою, яка виразилась у обіцянці застосувати насильство до близьких родичів ОСОБА_6 , а останнього позбавити життя у разі відмови надати йому грошові кошти в сумі 7100 грн. Зазначені погрози викликали реальні побоювання ОСОБА_6 за своє життя та життя і здоров`я своїх близьких.

З метою перевірки дійсних намірів ОСОБА_4 , у діях якого вбачалися ознаки тяжкого злочину, спостереження за його поведінкою та прийняття ним рішень щодо вчинення злочину, створено відповідні умови в обстановці, максимально наближеній до реальної.

Так, ОСОБА_4 , не відмовившись від наміру незаконно отримати вказану суму, визначив потерпілому місце зустрічі - перехрестя вул. Білоцерківської та автодороги «КиївОдеса» в АДРЕСА_3 .

Бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 прийшов на вказане місце зустрічі, де 18.06.2014 р. близько 21 год. отримав від ОСОБА_6 раніше обумовлені ним грошові кошти в сумі 7100 грн.

Після цього, усвідомлюючи, що він викритий у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_4 намагався втекти з місця скоєння злочину, викинувши по дорозі зазначену суму, проте був затриманий працівниками міліції.

12.09.2014 р. до Васильківського міськрайонного суду Київськогї області надійшов обвинувальний акт, згідно якого ОСОБА_4 обвинувачувався в тому, що він вимагав передати чуже майно з погрозою насильства над близькими родичами потерпілого та з погрозою вбивства потерпілого, а його дії органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 189 КК України.

12.06.2024 р. захисник обвинуваченого ОСОБА_5 через систему «Електронний суд» подав клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 підтримав подане клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання.

Представник потерпілого ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, однак зазначив, що обвинувачений має право заявити таке клопотання.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав позицію свого представника.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 підлягє до задоволення з наступних підстав.

Верховний Суд в постанові № 127/26665/16-к наголосив, що положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма і положення ст. 49 КК є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне клопотання.

Таким чином, суд керуючись вказаною позицією, невідкладно перейшов до розгляду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, не дійшовши до судового розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується: у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України (в ред. від 04.06.2014 р.) у період часу з квітня 2013 р. до 18.06.2014 р. являється тяжким злочином. Також на момент розгляду справи воно являється тяжким злочином.

В судовому засіданні не встановлено фактів ухилення ОСОБА_4 від досудового розслідування чи суду, фактів вчинення ОСОБА_4 нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 49 КК України (чинної редакції), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею тяжкого кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років.

Оскільки, з моменту вчинення ОСОБА_4 триваючого кримінального правопорушення (у період часу з квітня 2013 р. до 18.06.2014 р.) станом на 03.09.2024 р. минуло більше 10 (десяти) років, а тому наявні підстави для закриття даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності з цих підстав.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст. 49 КК України).

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинено, тобто, згідно обвинувального акту 18.06.2014 р. Таким чином, станом на день розгляду справи в суді десятирічний строк добіг кінця.

Окрім цього, ст. 49 КК України не передбачає в якості обов`язкової умови визнання провини обвинуваченим, на відміну від ст.ст. 45, 47 КК України, в зв`язку із чим суд не вбачає перепон для задоволення клопотання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до положень ч.1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 285 КПК України, підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ч. 2 ст. 288 КПК України, суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Щодо вирішення питання про повернення застави.

В ході розслідування кримінального провадження ОСОБА_4 був затриманий і 20.06.2014 р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Визначено альтернативний запобіжний захід заставу у вигляді застави в сумі 97 440 (дев`яносто сім тисяч чотириста сорок гривень 00 коп.), покладено додаткові обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави.

23.06.2014 р. ОСОБА_8 (далі Заставодавець) внесла заставу за ОСОБА_4 і з цього часу він вважається таким щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 11 ст. 182 КПК України визначено, що застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закриттю з цієї підстави, вирішуючи питання про закриття справи, суд зобов`язаний вирішити питання щодо повернення застави заставодавцю.

Суд враховує, що статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 р. відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

З огляду на ту обставину, що кримінальне провадження підлягає закриттю, відповідно до ч. 11 ст.182 КПК України заставу слід повернути заставодавцю.

Щодо вирішення процесуальних витрат у справі, то слід зазначити таке.

Так, відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12.09.2022 р. у справі № 203/241/17 (провадження № 51-4251кмо21), якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

З матеріалів справи вбачається, що органом досудового розслідування проведено комп`ютерно-технічну експертизу №477ВКЕ від 14.06.2016 (687,96 грн.), техніко-криміналістичну експертизу №757ВКЕ від 10.07.2014 (393,12 грн.), враховуючи, що суд звільняє ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а тому процесуальні витрати на їх проведення покладаються на державу.

Щодо вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, слід зазначити наступне.

Ст.129 КПК України передбачено вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні, а саме: ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому; у разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення суд відмовляє в позові; у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених ч.1 ст.326 КПК України, суд залишає позов без розгляду.

Тобто КПК України не передбачено вирішення цивільного позову одночасно із вирішенням питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, а відтак цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування шкоди - слід залишити без розгляду, що не позбавляє потерпілогог можливості і права звернутися до суду з аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 12, ч. 1 ст. 49 КК України, ст.ст. 284, 288, 369-372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, - задовольнити.

Звільнити на підставі ч. 1 ст. 49 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000116 від 18.04.2014 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, закрити у зв`язку із звільненням його від кримінальної відповідальності, на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Повернути ОСОБА_8 , внесену нею в інтересах ОСОБА_4 за ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду Києва від 20.06.2014 р., заставу в розмірі 97440 (дев`яносто сім тисяч чотириста сорок) грн. 00 коп.

Процесуальні витрати на проведення комп`ютерно-технічної експертизи №477ВКЕ від 14.06.2016 (687,96 грн.), техніко-криміналістичної експертизи №757ВКЕ від 10.07.2014 (393,12 грн.) віднести на рахунок держави.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що залишення цивільного позову без розгляду не перешкоджає права на звернення до суду із аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.

Речові докази у кримінальному провадженні: диск для лазерних систем зчитування марки «CD-R» із смс-повідомленнями на мобільному телефоні ОСОБА_6 ; диск для лазерних систем зчитування марки «DVD-R» із записами затримання ОСОБА_4 , огляду місця події від 18.06.2014 та камер відеоспостереження домоволодіння АДРЕСА_4 ; диск для лазерних систем зчитування марки «DVD-RW інв. № 354 із результатами НСРД; диск для лазерних систем зчитування марки «DVD-RW інв. № 356 із результатами НСРД; цифровий носій інформації (micro SD 4 GB) інв. № 378 із результатами НСРД; цифровий носій інформації (micro SD 4 GB) інв. № 379 із результатами НСРД; відеокасета Mini DV № 060405Е, USB - карта пам`яті № 7283Н93547РМ8Н, що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів СУ ГУМВС України в Київській області (м.Київ, вул. Дегтярівська, 15-А), -залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази у кримінальному провадженні: мобільний телефон марки «Sony Ericsson W880i», зарядний пристрій та USB-кабель до нього які належать потерпілому, повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Речові докази у кримінальному провадженні: мобільний телефон марки «Samsung», переданий на зберігання ОСОБА_4 , залишити в користуванні, розпорядженні та володінні ОСОБА_4 .

Речові докази у кримінальному провадженні: грошові кошти в сумі 7100 грн. (договір № 2064 про користування індивідуальним сейфом від 03.08.2013 р.), які належать потерпілому ОСОБА_6 і були надані ним працівникам міліції для здійснення контролю за вчиненням злочину, повернути ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1