печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора: ОСОБА_3 , захисника: ОСОБА_4 , підозрюваного: ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотанняслідчого групи слідчих Головного слідчого управління Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001805 від 27.09.2023, підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

06.09.2024 слідчий групи слідчих Головного слідчого управління Національної поліції України капітан поліції ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001805 від 27.09.2023, підозрюваному ОСОБА_5 ,, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що Головним слідчим управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 0001805 від 27.09.2023 в якому ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 199 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_7 діючи умисно, з корисних мотивів, за не встановлених досудовим розслідуванням обставин (таких як: час, місце, спосіб тощо), однак не пізніше 17.12.2023 створив злочинну організацію з метою вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних із систематичним підробленням посвідчень та інших офіційних документів, в тому числі із нанесенням голографічних захисних елементів та здійснював керівництво нею під час вчинення кримінальних правопорушень, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_5 та інші невстановлені особи взяли участь у діяльності цієї злочинної організації.

17.05.2024 о 11:07 год. вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 199 КК України: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Одеса, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України.

17.05.2024 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва щодо підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, до 15.07.2024 включно.

02.07.2024 постановою заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001805 продовжено до трьох місяців, тобто до 17.08.2024.

08.07.2024 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001805 до 6 (шести) місяців, а саме до 17 листопада 2024 року.

10.07.2024 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва щодо підозрюваного ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначеним розміром застави у розмірі 250 (двісті п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 757 000 гривень до 10.09.2024 включно.

При цьому, при застосуванні запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 судом враховувались обставини, що дають підстави підозрювати останнього у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні зібрані докази (матеріали провадження), які обґрунтовують підозру, зокрема: протоколи допитів свідків, в яких зафіксовані обставини вчинення кримінальних правопорушень та злочинної діяльності; висновки технічних експертиз документів, відповідно до яких надані на дослідження документи містять ознаки підроблення, а також на них міститься захисна плівка з голографічними елементами; протоколи оглядів місця події, під час яких вилучено підроблені документи з голографічною захисною плівкою; протоколи за результатами проведених негласних слідчих (розшукових) дій, в яких зафіксовано факти виготовлення та збуту підроблених документів з голографічною захисною плівкою та інші обставини вчинення кримінальних правопорушень; протоколи проведених обшуків за місцем проживання підозрюваних, місцем здійснення їх злочинної діяльності, за місцем проживання інших осіб, під час яких вилучені речі та документи, які підтверджують злочинну діяльність, пов`язану із незаконним систематичним підробленням посвідчень та інших офіційних документів, в тому числі із нанесенням голографічних захисних елементів; протоколи оглядів вилучених мобільних телефонів підозрюваних, в яких зафіксовано факти злочинної діяльності, пов`язаної із незаконним систематичним підробленням посвідчень та інших офіційних документів, в тому числі із нанесенням голографічних захисних елементів; інші зібрані у кримінальному провадженні докази в своїй сукупності.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, в тому числі особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до дванадцяти років.

Слідчий суддя виходить з наявних в наданих суду матеріалах даних про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 що ризики, заявлені стороною обвинувачення, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, при обранні запобіжного заходу не зменшились і на сьогоднішній час.

Обставини встановлені під час досудового розслідування на думку прокурора виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначивши, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, просили відмовити, зазначали, що вказана підозра ОСОБА_5 є необґрунтованою, а доводи скоєння інкримінованого злочину взагалі відсутні, ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснювати дії, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення не були доведені, разом з цим у підозрюваний ОСОБА_5 має на утримані матір пенсійного віку, позитивно характеризується за місцем проживання.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

Головним слідчим управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 0001805 від 27.09.2023 в якому ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 199 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_7 діючи умисно, з корисних мотивів, за не встановлених досудовим розслідуванням обставин (таких як: час, місце, спосіб тощо), однак не пізніше 17.12.2023 створив злочинну організацію з метою вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних із систематичним підробленням посвідчень та інших офіційних документів, в тому числі із нанесенням голографічних захисних елементів та здійснював керівництво нею під час вчинення кримінальних правопорушень, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_5 та інші невстановлені особи взяли участь у діяльності цієї злочинної організації.

17.05.2024 о 11:07 год. вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 199 КК України: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Одеса, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України.

17.05.2024 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва щодо підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, до 15.07.2024 включно.

02.07.2024 постановою заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001805 продовжено до трьох місяців, тобто до 17.08.2024.

08.07.2024 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001805 до 6 (шести) місяців, а саме до 17 листопада 2024 року.

10.07.2024 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва щодо підозрюваного ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначеним розміром застави у розмірі 250 (двісті п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 757 000 гривень до 10.09.2024 включно.

При цьому, при застосуванні запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 судом враховувались обставини, що дають підстави підозрювати останнього у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні зібрані докази (матеріали провадження), які обґрунтовують підозру, зокрема: протоколи допитів свідків, в яких зафіксовані обставини вчинення кримінальних правопорушень та злочинної діяльності; висновки технічних експертиз документів, відповідно до яких надані на дослідження документи містять ознаки підроблення, а також на них міститься захисна плівка з голографічними елементами; протоколи оглядів місця події, під час яких вилучено підроблені документи з голографічною захисною плівкою; протоколи за результатами проведених негласних слідчих (розшукових) дій, в яких зафіксовано факти виготовлення та збуту підроблених документів з голографічною захисною плівкою та інші обставини вчинення кримінальних правопорушень; протоколи проведених обшуків за місцем проживання підозрюваних, місцем здійснення їх злочинної діяльності, за місцем проживання інших осіб, під час яких вилучені речі та документи, які підтверджують злочинну діяльність, пов`язану із незаконним систематичним підробленням посвідчень та інших офіційних документів, в тому числі із нанесенням голографічних захисних елементів; протоколи оглядів вилучених мобільних телефонів підозрюваних, в яких зафіксовано факти злочинної діяльності, пов`язаної із незаконним систематичним підробленням посвідчень та інших офіційних документів, в тому числі із нанесенням голографічних захисних елементів; інші зібрані у кримінальному провадженні докази в своїй сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_16 кримінального правопорушення, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Положенням ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Листі від 04 квітня 2013 року № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» (далі-Лист ВССУ) наголосив на тому, що вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:

- здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону;

- пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;

4) перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;

5) враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення. У такий спосіб встановленню підлягає обґрунтованість підозри органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення підозрюваним, обвинуваченим;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік (неповнолітня особа, особа похилого віку) та стан здоров`я (наявність тяжких хвороб, інвалідності, нездатність самостійно пересуватися) підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого у місці його постійного проживання, в тому числі наявність у нього родини й утриманців. Необхідно з`ясувати сімейний стан цієї особи, стан здоров`я членів його сім`ї, кількість та вік дітей, строк фактичного проживання у цій місцевості тощо;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого. При врахуванні цієї обставини слідчий суддя, суд зобов`язаний проаналізувати матеріали сторін кримінального провадження, об`єктивно оцінити надані характеристики підозрюваному, обвинуваченому з місця роботи, навчання, проживання; дані, що свідчать про перебування підозрюваного, обвинуваченого на обліку у наркологічному, психоневрологічному диспансері, тощо;

7) майновий стан підозрюваного. Слід встановити наявність належного цій особі нерухомого майна у місцевості проживання та інших місцевостях, транспортних засобів, грошових банківських вкладів, їх розмір (за наявності відомостей, наданих стороною захисту);

8) наявність судимостей у підозрюваного,

9) дотримання підозрюваним, умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Загальною декларацією прав людини (статті 3, 9) та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України (стаття 5), визначено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість і ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «ЛУЦЕНКО ПРОТИ УКРАЇНИ» у остаточному рішенні від 19 листопада 2012 року у пункті 62 зазначено: «Суд наголошує, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у вищезазначеному положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме - гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), № 38717/04, пункт 26, з подальшими посиланнями). Будь-яке свавільне тримання під вартою не може відповідати пункту 1 статті 5 Конвенції. У цьому контексті термін «свавільність» розуміється ширше, ніж лише невідповідність національному законодавству. Як наслідок, законне позбавлення свободи за національним законодавством усе одно може бути свавільним і, таким чином, може порушувати Конвенцію, зокрема, коли з боку державних органів мала місце недобросовісність або введення в оману (рішення від 09 липня 2009 року у справі «Моорен проти Німеччини» (Mooren v. Germany) [ВП], заява № 11364/03, пункти 72, 77 та 78, з подальшими посиланнями), або коли таке позбавлення свободи не було необхідним за конкретних обставин (рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештак проти Словаччини» (Nestak v. Slovakia), заява № 65559/01, пункт 74)».

Конституція України регламентує право кожної людини на свободу та особисту недоторканість.

Частиною першою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 199 КК України, в якого на утриманні матір похилого віку, позитивно характеризується за місцем проживання, приходить до обґрунтованого висновку про недоведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, враховуючи дані, що характеризують особу підозрюваного, ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні та недоведеність прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаним ризикам, слідчий суддя вважає, що необхідно відмовити в продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 та застосувати щодо нього альтернативний запобіжний захід, а саме: домашній арешт в певний час доби з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та унеможливить продовження вчинення злочинів.

Керуючись ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", статтями 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 195, 196, 197, 206, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого групи слідчих Головного слідчого управління Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001805 від 27.09.2023, підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 21:00 год. до 07:00 год. наступної доби за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, та необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0001805 від 27.09.2023, до 06.11.2024.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді в межах строку досудового розслідування до 06 листопада 2024 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожним їх викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у вказаному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити в межах строку досудового розслідування до 06 листопада 2024 року включно.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 , з-під варти в залі суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1