Справа №:755/5301/21
Провадження №: 1-кп/755/343/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" жовтня 2024 р. Дніпровський районний суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

провівши відкрите судове засідання у залі судових засідань Дніпровського районного суду міста Києва за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004980 від 07 вересня 2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 23 грудня 2022 року вироком Дніпровського районного суду міста Києва за ч. 3 ст. 187 КК України, зі змінами внесеними ухвалою колегії суддів Київського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року, із застосуванням ст. 69 КК України, на 4 роки позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 09 травня 2024 року по відбуттю, призначеного строку покарання, - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189 КК України,

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004980 від 07 вересня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189 КК України.

Адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про зупинення судового провадження у кримінальному провадженні у зв`язку з тим, що його підзахисний ОСОБА_3 призваний на військову службу до лав Збройних сил України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 підтримали клопотання та просили його задовільнити, крім того, обґрунтували свою думку щодо недоцільності виділення в окреме провадження матеріалів щодо обвинувачення ОСОБА_4 та просили зупинити судове провадження щодо двох обвинувачених.

У судовому засіданні прокурор вважав за необхідне задовольнити клопотання адвокатів і обвинуваченого у повному обсязі та просив суд зупинити судове провадження у цьому кримінальному провадженні, оскільки на цей час фактично проведено судовий розгляд і суду необхідно приймати рішення по суті, а тому виділення в окреме провадження матеріалів кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_3 в даному випадку є недоцільним та негативно вплине на повноту судового розгляду, призведе до погіршення становища обвинувачених та порушення їх права на захист, а також перешкодить повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванню обставин кримінального провадження.

Заслухавши клопотання сторони захисту, вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Суд зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог Конституції України, міжнародних договорів, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, тобто з урахуванням рішень Конституційного Суду України та практики Європейського суду з прав людини, ст. 62 Конституції України (презумпція невинуватості) та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст. 21 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно з вимогами ч.ч.1-2 ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Відповідно до вимог ч.3 ст.28 КПК України критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо (1); поведінка учасників кримінального провадження (2); спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень (3).

Згідно з вимогами ч.ч.1-3 ст.318 КПК України судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку. Судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.335 КПК України у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Так, згідно зі статтею 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 "Про часткову мобілізацію".

Крім того, відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому було неодноразово продовжено.

Як вбачається з відповіді на запит суду начальника ТВО ІНФОРМАЦІЯ_3 від 16 вересня 2024, ОСОБА_3 призваний на військову службу 20 червня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно інформації з системи АІТС «Оберіг».

Як вбачається з відповідей на запит суду, які надійшли з Міністерства оборони України та військових частин (номера зазначені) від 29 серпня та 06 вересня 2024 року, на підставі наказу № 259 від 28 липня 2024 року командира військової частини ( номер зазначено) ОСОБА_3 направлено для подальшого проходження військової служби до військової частини (номер зазначено); солдат ОСОБА_3 проходить військову службу на посаді снайпера відділення снайперов роти вогневої підтримки військової частини (номер зазначено).

Згідно даних витягу з наказу № 207 від 20 червня 2024 року т.в.о. обов`язки командира військової частини (номер зазначено) вбачається, що солдат ОСОБА_3 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_5 , прийнятий на військову службу за призивом під час мобілізації до Збройних Сил України на строк до закінчення воєнного стану або до оголошення Указу Президента України про демобілізацію та зарахований в розпорядження командира (номер зазначено) роти резерву військової частини (номер зазначено).

У зв`язку з дією воєнного стану в Україні, суд зобов`язаний враховувати і те, що згідно із переліком інформації, розголошення якої може призвести до обізнаності противника про дії Збройних Сил України, інших складових сил оборони, негативно вплинути на хід виконання завдань за призначенням під час дії правового режиму воєнного стану, затвердженим наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 03 березня 2022 року №73, не допускається поширення відомостей, зокрема: про найменування військових частин (підрозділів) та інших військових об`єктів в районах виконання бойових (спеціальних) завдань, географічні координати місць їх розташування; зображення та умовні позначки, які ідентифікують або можуть ідентифікувати об`єкти; інформація про переміщення та розгортання своїх військ (найменування, кількість, місця, райони, маршрути руху) тощо.

З огляду на викладене та враховуючи специфіку завдань, які покладаються на військовослужбовців Збройних Сил України, суд вважає, що участь обвинувачених у судових засіданнях з використанням власних технічних засобів (телефон, комп`ютер тощо) може призвести до демаскування та визначення географічних координат як військовослужбовців, так і їх підрозділів, що має бути враховано судом під час воєнного стану.

Відповідно до ч.1 ст.334 КПК України матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 217 КПК України передбачено, що матеріали досудового розслідування не можуть бути виділені в окреме провадження, якщо це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненому у співучасті.

Отже, виділення з матеріалів судового провадження, матеріалів щодо ОСОБА_3 в даному випадку є недоцільним та негативно вплине на повноту судового розгляду, призведе до погіршення становища обвинувачених, оскільки зумовить необхідність проведення процесуальних дій повторно, і, взагалі, продовження розгляду щодо ОСОБА_4 призведе до порушення права на захист, а також перешкодить повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванню обставин кримінального провадження, що є підставою зупинення всього провадження.

У рішенні від 23 лютого 2016 року «Навальний та Офіцеров проти росії» Європейський суд з прав людини зазначив наступне: «У своїй практиці Суд вже підкреслював значення першочергової та найбільш очевидної гарантії, яка повинна бути надана в тих випадках, коли обвинувачені в одній справі постають перед судом у рамках окремого провадження, а саме зобов`язання судів утримуватися від будь-яких висловлювань, які можуть мати преюдиційне значення для наступного провадження, навіть якщо такі висловлювання не мають обов`язкової сили для інших судів (рішення у справі «Караман проти Німеччини», пп. 42-43 та 64-56). Якщо характер пред`явленого обвинувачення не дозволяє суду обійтися без висновків про співучасть третіх осіб у рамках окремого судового провадження і дані висновки можуть вплинути на вирішення питання про правову відповідальність третіх осіб, які постануть перед судом окремо, дану ситуацію слід вважати серйозною перешкодою для виділення справи в окреме провадження. Будь-яке рішення про окремий розгляд справ, настільки тісно пов`язаних між собою з точки зору загальних обставин, повинно ґрунтуватися на ретельному аналізі всіх конкуруючих інтересів, і іншим обвинуваченим повинна бути надана можливість заперечувати проти виділення справи в окреме провадження».

Вказаної позиції дотримується і суд на підставі того, що обвинуваченим інкримінується вчинення у співучасті за попередньою домовленістю тяжких злочинів, кожен з обвинувачених має докази та відповідну процесуальну позицію щодо доведеності своєї невинуватості у пред`явленому обвинуваченні, а тому докази кожного з обвинувачених впливають на доведеність вини кожного окремо, що в свою чергу зумовить неповноту судового розгляду у випадку продовження розгляду справи відносно одного обвинуваеного.

Висновки та твердження суду відповідають і правовій позиції ККС ВС, викладеній у постанові від 20 серпня 2020 року у справі №344/20740/18.

Враховуючи викладене та те, що обвинувачений ОСОБА_3 призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, суд приходить до висновку про необхідність зупинення судового провадження у зазначеному кримінальному провадженні відносно усіх обвинувачених до звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 з військової служби.

На підставі наведеного та, керуючись положеннями ст. ст. 318, 335, 369-372, 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити.

Судове провадження у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004980 від 07 вересня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189 КК України - зупинити у зв`язку із проходженням обвинуваченим ОСОБА_3 військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період/період воєнного стану, до його звільнення з військової служби.

Копію ухвали вручити прокурору, захисникам та обвинуваченому ОСОБА_4 , та направити до відома обвинуваченому ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1