УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 30 вересня 2024 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000044 від 22 липня 2022 року за ч.1 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною скаргою.

В обґрунтування заявлених в скарзі вимог зазначає, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000044 від 22 липня 2022 року за ч.1 ст. 366 КК України.

18 жовтня 2024 року скаржник отримала постанову слідчого ОСОБА_5 про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000044 від 22 липня 2022 року.

Не погоджуючись з оскарженою постановою, скаржник звернулась до слідчого судді з вказаною скаргою.

В судове засідання скаржник не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини своєї неявки слідчому судді не повідомила; звернулась до слідчого судді з заявою про розгляд скарги без її участі, заявлені в скарзі вимоги підтримала та просила їх задовольнити з викладених в ній підстав.

В судове засіданні старший слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 не з`явився, про лату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, звернувся до слідчого судді з заявою про розгляд скарги без його участі; надав слідчому судді матеріали кримінального провадження № 0000044 для їх дослідження безпосередньо згідно ст. 23 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження 0000044, надані учасниками докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

22 липня 2022 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/11246/22-к до Єдиного реєстру досудових розслідувань року за №0000044 внесено відомості за заявою ОСОБА_4 про вчинення відносно останньої кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Постановою старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 30 вересня 2024 року відмовлено у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні №0000044 від 22 липня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року зазначено: «Поняття «потерпілий» є міжгалузевим, оскільки використовується як у кримінальному праві, так і в кримінальному процесі.

Поняття «потерпілий» у матеріальному кримінальному праві та у кримінальному процесі за змістом не є тотожними. У кримінально-правовому розумінні потерпілий - це особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода (або існує безпосередня загроза її заподіяння). Поняття «потерпілий» у кримінальному праві не має законодавчої дефініції.

Натомість, законодавством визначено кримінально-процесуальне розуміння поняття «потерпілий». Так, у частині 1 статті 55 КПК України встановлено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що поняття «потерпілий», яке використано у ст. 46 КК України, вжито у його кримінально-правовому розумінні, а не кримінально-процесуальному, виходячи з такого.

Поняття «потерпілий» в кримінально-правовому значенні є первинним щодо його розуміння в кримінальному процесі, оскільки в кримінальному праві потерпілий з`являється об`єктивно, в результаті вчинення проти нього кримінального правопорушення.

Процесуальними умовами появи потерпілого як учасника кримінального провадження є необхідність подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, надання згоди на визнання потерпілим (у разі, якщо така заява ним не подавалась) або подання заяви про залучення до провадження як потерпілого.

У частині 2 статті 55 КПК України визначається момент виникнення в особи статусу потерпілого, як учасника кримінального провадження: права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.»

Відповідно до п.5) ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржені рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч.2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Скаржник в своїй сказі зазначає, що постанову старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 30 вересня 2024 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні за №0000044 від 22 липня 2022 року отримано скаржником 18 жовтня 2024 року.

Вказані доводи скаржника слідчим не спростовані; матеріали кримінального провадження № 0000044 , досліджені слідчим суддею безпосередньо, відповідно до вимог ст. 23 КПК України, не містять доказів направлення скаржнику копії оскарженої постанови старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 30 вересня 2024 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні за №0000044, а також не містять доказів її отримання скаржником.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 23, 84 92 220, 303-306, 307, 309, 369-372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 30 вересня 2024 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000044 від 22 липня 2022 року за ч.1 ст. 366 КК України, - задовольнити.

Постанову старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 30 вересня 2024 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000044 від 22 липня 2022 року за ч.1 ст. 366 КК України, - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1