УХВАЛА

11 листопада 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

в особі слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Рівне клопотання слідчого Рівненського РУП ГУ Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України,-

встановив:

До Рівненського міського суду надійшло клопотання слідчого Рівненського РУП ГУ Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 , порушуючи порядок, встановлений ст. ст. 6, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовин і прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів з корисливих мотивів, за невстановлених досудовим слідством обставинах, незаконно придбав та зберігав при собі з метою збуту наркотичний засіб «метадон», який 18.09.2024, близько 08 год. 10 хв., перебуваючи в приміщенні КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги «Ювілейний» РМР, за адресою: м. Рівне, вул. Кулика і Гудачека, буд.3, в ході проведення оперативної закупівлі, незаконно збув ОСОБА_7 , за 200 гривень, у формі двох пігулок білого кольору, які відповідно до висновку експерта №СЕ-19/118-24/11397-НЗПРАП від 24.09.2024 містять у своєму складі наркотичний засіб «метадон», загальною масою 0,046 г, обіг якого обмежено відповідно до списку 1 таблиці 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000.

Правова кваліфікація кримінальних правопорушень незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, передбачене ч.1 ст.307 КК України.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, іншими протоколами складеними за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

Посилання на один або декілька ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, вчиняти інші кримінальні правопорушення та продовжить вчиняти інші злочини пов`язані з незаконним обігом наркотиків.

Виклад обставин щодо наявності одного або декількох ризиків:

встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та може ухилитись від слідства, суду, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи те, що його протиправну діяльність викрито, з моменту затримання та повідомлення йому про підозру, розуміючи реальність покарання за вчинений тяжкий злочин, санкція якого безальтернативно передбачає позбавлення волі, може вжити заходів щоб переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме: на даному етапі досудового розслідування не встановлено ряд обставин, зокрема походження психотропних речовин, можливих співучасників вчинення злочину, та не відшукано ряд речових доказів, які мають суттєве значення у кримінальному провадженні, які фактично можуть бути відомі лише ОСОБА_5 . Зважаючи на це, існують вагомі підстави вважати, що підозрюваний, в разі обрання до нього більш м`якого запобіжного засобу, може знищити речові докази та інші сліди вчинення злочину, що підтверджують його вину.

може незаконно впливати на свідків, оскільки свідками вчинення даного злочину є особи які стануть йому відомі в ході досудового розслідування він може, незаконно на них впливати, чинити фізичний, психологічний тиск, заради їхньої відмови чи зміни від наданих показів, зокрема останньому відомі особи закупників;

вчиняти інше кримінальне правопорушення, а саме: детальним вивченням особи підозрюваного ОСОБА_5 встановлено, що останній вищевказаним злочинним способом здійснює заробіток коштів, офіційно не працевлаштований, що свідчить, про те, що у разі обрання ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, дасть йому можливість в подальшому продовжувати вчиняти незаконний збут наркотичних засобів за грошову винагороду.

Вивченням особи ОСОБА_5 на даний час встановлено, що він працездатний, неодружений, не похилого віку, не має на утриманні малолітніх дітей, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під домашнім арештом, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, не зможе забезпечити своєчасного проведення основних слідчих дій та контролю за місцем перебування підозрюваного.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту є необхідним для того, щоб забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також з метою запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, запобігти вчиненню інших кримінальних правопорушень, так, як жоден інший із запобіжних заходів не здатен запобігти переліченим вище ризикам та забезпечити своєчасне з`явлення його до слідчого, а в подальшому суду, на виклики для проведення слідчих й інших процесуальних дій.

Вважаю, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а тому відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного, злочину в сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, не має постійного доходу, а тому існують ризики, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності та може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримали, просили задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечили проти задоволення клопотання та застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення слідчого, підозрюваного, та думку прокурора, дослідивши надані слідчим матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні слідчого Рівненського РУП ГУ Національної поліції в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001396 від 04.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

07.11.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений, може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, в якості якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років та наявність достатніх даних, що існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків, вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, визначеному у клопотанні, прокурором при його розгляді не доведено.

Отже, вирішуючи в даному випадку питання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 слідчий суддя враховує, що статтею 5 Європейської конвенції з прав людини передбачені випадки, коли особу може бути позбавлено свободи відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема це може бути здійснено з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення (пункт «с»).

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі з дотриманням гарантій передбачених статтею 5 Конвенції.

В свою чергу, за змістом частин першої та другої статті 181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, домашній арешт являє собою позбавлення свободи в розумінні підпункту «с» пункту 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини (пункт 17 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Вітторіо та Луіджи Манчіні проти Італії», «Лавентс проти Латвії»).

Вивченням особи ОСОБА_5 на даний час встановлено, що він працездатний, неодружений, не похилого віку, не має на утриманні малолітніх дітей, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під домашнім арештом, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, в якості якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, наявність досліджених ризиків, щодо підозрюваного ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням обставин справи, особи та його характеризуючих даних, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 домашній арешт у певний період часу.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки: а) прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом у зв`язку з реалізацією завдань кримінального провадження, б) не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора, суду із місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив :

Клопотання задоволити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, а саме до 07 січня 2025 року.

Заборонити ОСОБА_5 залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , окрім випадків оголошення «Повітряна тривога» (чи інше) та необхідності слідування та перебування в пунктах укриття в період часу з 22 год. по 07 год.

Строк дії ухвали встановити до 07 січня 2025 року..

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки, визначені ст. 194 КПК України, а саме: а) прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом у зв`язку з реалізацією завдань кримінального провадження.

б) не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора, суду із місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 07 січня 2025 року.

Виконання ухвали доручити органам Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, а підозрюваний ОСОБА_5 негайно доставляється до місця проживання.

Виконання ухвали покласти на слідчого та прокурора.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8