Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/1823/2024 Справа № 641/5806/24
УХВАЛА
Слідчий суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
До суду надійшло клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на полімерний зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, який поміщено до сейф-пакету № CRI1074705, який опечатано та засвідчено підписами учасників слідчої дії, що має значення для подальшого розслідування кримінального правопорушення в якості доказу.
В обґрунтування свого клопотання прокурор посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 22.08.2024 до ч/ч відділу поліції №2 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби " НОМЕР_1 " з приводу того, що 22.08.2024 приблизно о 13:00 екіпаж 2107 за адресою: АДРЕСА_1 виявлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мав при собі речовину, схожу на наркотичну.
22.08.2024 в період часу з 13:42 по 14:02 дізнавачем СД ОСОБА_5 , під безперервну відео фіксацію, в присутності двох понятих проведено огляд місця події на ділянці відкритої місцевості за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого чоловік, який представився ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав для огляду та вилучення полімерний зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, який поміщено до сейф-пакету № CRI1074705, опечатано, нанесено пояснювальний напис, засвідчено підписами учасників слідчої дії та вилучено.
Власник майна: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , контактний телефон 093-49-868-81.
Прокурор Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився. У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України його неприбуття не перешкоджає розгляду даного клопотання.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно до п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно, що є предметом кримінального правопорушення.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна являється заходом забезпечення кримінального провадження, який у відповідності до вимог ч. 1 ст. 132 КПК України застосовується на підставі ухвали слідчого судді.
Враховуючи вищенаведені обставини, приходжу до висновку про очевидну необхідність в арешті предмету кримінального правопорушення - а саме на полімерний зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, який поміщено до сейф-пакету № CRI1074705.
Керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, ч.4 ст.167, 170, 171 КПК України,-
П О С Т А Н О В И В:
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя- ОСОБА_1