Справа № 484/4068/24
Провадження № 1-кс/484/769/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2024 року слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представників скаржника - адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого Первомайського РВП ГУНП України в Миколаївській області ОСОБА_6 від 14.08.2024 року, про відмову у визнанні заявника потерпілим у кримінальному провадженні,

У С Т А Н О В И В:

22.08.2024 року ОСОБА_5 звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого Первомайського РВП ГУНП України в Миколаївській області ОСОБА_6 від 14.08.2024 року, про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000027 від 10.06.2024р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України.

У скарзі зазначив, що на даний час, старшим слідчим слідчого відділення Первомайського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 (надалі - слідчий), здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 10.06.2024р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого за ст. 126-1 КК України «Домашнє насильство».

10.06.2024 прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва Миколаївської області ОСОБА_8 вносячи відомості до ЄРДР за № 0000027 від 10.06.2024р., в розділі «Короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення» було вказано, що воно порушено: «За фактом можливого вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Таким чином, від самого початку, прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва Миколаївської області ОСОБА_8 була здійсненна правова кваліфікація кримінального правопорушення, саме за ст. 126-1 КК України «Домашнє насильство», а також прямо вказано на конкретних осіб, які постраждали від нього, серед яких вказано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

14.08.2024 ОСОБА_5 звернувся до слідчого з заявою про залучення його до провадження як потерпілого. Вказане клопотання було надіслані на офіційну електронну адресу Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області .

14.08.2024 слідчим було винесено Постанову про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим.

Оскільки, оскаржувану Постанову було винесено 14.08.2024р., відповідно встановлений ч. 1 ст. 304 КК України 10-дений строк на її оскарження було дотримано.

Підставами для скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим скаржник вважає наступне.

Згідно з ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу, проте обґрунтовуючи Постанову про відмову у визнанні потерпілим, слідчий вказує лише те, що: «До керівника Миколаївської обласної прокуратури з заявою про кримінальне правопорушення звернувся ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в якій повідомив про вчинення відносно його малолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнього насильства їх матір`ю ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 при цьому в підтвердження свого звернення, останній B якості додатку до заяви, 3 поміж іншого надав копію консультативного висновку експерта № 3 від 15.03.2024, при цьому ні у своїй заяві ні у додатках до неї не викладено жодних обставин вчинення відносно нього домашнього насильства, зокрема і ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Згідно інформації з ЄРДР було встановлено що вказана ухвала суду була виконання 10.06.2024, та відповідні відомості були внесені до ЄРДР за № 0000027 за ознаками злочину передбаченого ст. 126-1 КК України де у фабулі зазначено: «За фактом можливого вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

При цьому у вкладці «Потерпілі» відсутня інформація про потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як останній у заяві про вчинення злочину не повідомляв про вчинення вказаного злочину відносно нього та не вказував на факти завдання йому моральної, фізичної чи майнової шкоди».

У свою чергу, ч. 5 ст.55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином, правовою підставою для винесення слідчим постанови про відмову у визнанні потерпілим є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій статті 55 КПК.

Натомість як в даному кримінальному провадженні таких підстав слідчим не встановлено та в оскаржуваній постанові не зазначено. Фактично в оскаржуваній постанові слідчим наведено лише підстави про передчасність прийняття рішення про наявність чи відсутність зробити вказані висновки.

Тоді як у відповідності до вимог ст.110 КПК України постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи. Таким чином, вимога щодо вмотивованості постанови про відмову у визнанні потерпілим передбачає не лише аналіз змісту заяви про залучення потерпілим, а й дослідження всіх доказів на її підтвердження, з їх подальшою перевіркою. Отже, слідчий у межах кримінального провадження, в якому заявляється відповідна заява, має процесуальну можливість вчинити слідчі (розшукові) дії та інші процесуальні дії, спрямовані на перевірку викладених фактів. Проте, оскаржувана Постанова взагалі не містить посилання чи згадування про здійснення слідчим будь-яких слідчо (розшукових) дії з цього приводу. Так, слідчий взагалі не вказує на підставі яких саме слідчо (розшукових) дії він прийшов до висновку про відсутність факту завдання моральної, фізичної або майнової шкоди ОСОБА_5 , також слідчий не вказує яким саме чином було спростовано твердження ОСОБА_5 щодо необхідності залучення його до провадження як потерпілого, які були викладені ним у відповідній Заяві від 14.08.2024 року.

Окрім того, згідно із ч.1 ст.9 КПК України слідчий має неухильно дотримуватися вимог КПК України. У той же час, в порушення вимог ст.ст.9, 55, 110 КПК України слідчим в оскаржуваній постанові не наведено жодної передбаченої чинним КПК України підстави для відмови в задоволенні клопотання заявника про визнання його потерпілим.

Окрім того, конструкція складу злочину, що передбачений ст.126-1 КК України та за якою наразі слідство триває, передбачає відповідальність за домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначені наступні поняття: Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому, склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, серед іншого передбачає шкідливі наслідки у вигляді домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Одночасно з цим, є очевидним те, що окрім шкоди завданої ОСОБА_5 , додатково внаслідок завдання шкоди його малолітнім дітям (діти вже визнанні слідчим потерпілими), їх батьку була заподіяна суттєва моральна шкода з врахуванням процитованої вище загальної засади верховенства права.

Отже, враховуючи вищевикладене, а також з метою виконання позитивного зобов`язання Держави, передбаченого Європейською конвенцією з прав людини, щодо обов`язку України забезпечити ефективне та своєчасне розслідування з достатньою прозорістю та захист інтересів ОСОБА_5 , існує реальна необхідність у скасуванні оскаржуваної постанови слідчого.

Також, наведені слідчим підстави для відмови є взаємовиключними, оскільки з однієї сторони: - ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.06.2024 по справі №490/4482/24 було прямо встановлено про наявність обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

- 10.06.2024р. прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва Миколаївської області ОСОБА_8 вносячи відомості до ЄРДР, серед іншого було прямо вказано: ««За фактом можливого вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ...». Таким чином, від самого початку, прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва Миколаївської області ОСОБА_8 була здійсненна правова кваліфікація кримінального правопорушення, саме за ст. 126-1 КК України, а також прямо вказано на заявника, як на особу, яка постраждала від нього - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З іншої сторони, слідчий безпідставно посилається на: - відсутність, у відповідному розділі в ЄРДР, а саме у вкладці «Потерпілі» інформації про ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Проте, дане твердження взагалі не ґрунтується на жодній нормі кримінально процесуального законодавства, а отже є безпідставним, передчасним та протиправним. Більш того, невиконання працівниками поліції, уповноваженими на внесення відомостей до ЄРДР, своїх обов`язків щодо своєчасного та коректного внесення інформації, не є та не може бути підставою для порушення прав особи, в тому числі обмеження його процесуальних прав потерпілого;

- начебто відсутністю у заяві та додатках відомостей про вчинення відносно нього домашнього насильства. Проте, дане твердження слідчого також нічим не підтверджено, і більш того спростовується змістом заяви про вчинення злочину, вищевказаним рішенням прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва Миколаївської області ОСОБА_8 та ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.06.2024 по справі №490/4482/24.

За таких обставин, оскаржувана постанова на переконання скаржника є немотивованою, незаконною, прийнятою передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, а тому підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного скаржник просить скасувати постанову слідчого СВ Первомайському районному відділі поліції ГУНП в Миколаївській області, ОСОБА_6 , від 14.08.2024 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_5 та зобов`язати слідчого належним чином розглянути заяву про залучення ОСОБА_12 до провадження як потерпілого.

В судовому засіданні представники скаржника підтримали скаргу та просили її задовольнити.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися. Слідчий надав суду матеріали кримінального провадження.

Заслухавши пояснення представників скаржника, дослідивши матеріали скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 не вперше звертається до слідчого із заявою про визнання його потерпілим у даному кримінальному провадженні.

08.08.2024 року постановою слідчого ОСОБА_5 відмовлено у визнанні потерпілим в даному кримінальному провадженні (а.с. кримінального провадження 137). Це рішення слідчого ОСОБА_5 оскаржив до суду і слідчим суддею Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області 19.08.2024 року було відмовлено у задоволенні скарги. В мотивувальній частині судового рішення слідчим суддею зазначено про відсутність переконливих доказів завдання ОСОБА_5 шкоди та бере до уваги положення КПК України, якими забезпечено самостійність слідчого у своїй діяльності (а.с. кримінального провадження 278).

Крім того, 09.08.2024 року слідчим двічі було відмовлено заявнику у визнанні потерпілим (а.с. кримінального провадження 168-170, 178-180). Ці постанови ОСОБА_5 не оскаржував.

Постанова слідчого, яку ОСОБА_5 оскаржує в цій справі, винесена слідчим 14 серпня 2024 року(а.с. кримінального провадження 240-242), і мотивована тим, що ОСОБА_5 жодним чином не підтвердив факт вчинення відносно нього психологічного насильства а один із малолітніх потерпілих у цьому кримінальному провадженні прямо скаржиться на вчинення фізичного насильства по відношенню до нього та його матері ОСОБА_11 заявником ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Вважаю, що слідчий належним чином вмотивував свою постанову, а з огляду на викладені вище обставини, які стали відомі слідчому, прийняв правильне процесуальне рішення про відмову заявнику у залученні до кримінального провадження як потерпілого.

Керуючись ст.ст. 306, 307 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого Первомайського РВП ГУНП України в Миколаївській області ОСОБА_6 від 14.08.2024 року, про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000027 від 10.06.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: