Справа № 448/1072/15-к
провадження 1-кп/462/610/24
У Х В А Л А

15 листопада 2024 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання сторони захисту - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000455 від 24.07.2015 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,-

встановив:

Вироком Залізничного районного суду м. Львова від 03.06.2024 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та призначено йому покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі, з конфіскацією майна. Строк відбування покарання ОСОБА_4 ухвалено рахувати з 22.03.2024, зарахувавши в строк відбування покарання строк перебування під вартою з часу затримання, тобто з 24.07.2015 року до 29.02.2016 року, тобто до дня звільнення з під варти у зв`язку з внесенням застави. Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили. Вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 06.06.2024 року постановлено виправити допущену описку у абз. 3 резолютивної частини вироку Залізничного районного суду м. Львова від 03.06.2024 у кримінальному провадженні № 0000455 від 24.07.2015 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України вказавши правильно у резолютивній частині вказаного вироку «Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 22.03.2024 року, зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 22.03.2024 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII, а також зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 24.07.2015 (затримання) до 29.02.2016 (внесення застави), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 17.09.2024 року вирок Залізничного районного суду м. Львова від 03.06.2024 року щодо ОСОБА_4 постановлено скасувати та призначити у даному кримінальному провадженні новий розгляд у суді першої інстанції.

Супровідним листом Львівського апеляційного суду № 448/1072/15-к/26461/2024 від 20.09.2024 року стверджується, що матеріали справи 448/1072/15-к надійшли у Залізничний районний суд м. Львова 27.09.2024 року (вх. № 22031).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2024 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 01.10.2024 року у кримінальному провадженні № 0000455 від 24.07.2015 року відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України призначено підготовче судове засідання на 07.10.2024 року

Ухвалами Залізничного районного суду м. Львова від 07.10.2024 року кримінальне провадження № 0000455 від 24.07.2015 року відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України призначено до судового розгляду, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави продовжено на строк 60 днів до 05.12.2024 року включно.

Адвокат ОСОБА_5 подав письмове клопотання про зміну запобіжного заходу обраного 17.09.2024 року Львівським апеляційним судом, його підзахисному ОСОБА_4 , з тримання під вартою на домашній арешт в певний час доби, заборонивши ОСОБА_4 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 22:00 до 06:00 наступного дня. У випадку, якщо за наслідками розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу суд дійде висновку про наявність всіх підстав для відмови у задоволенні клопотання, сторона захисту просить визначити обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави згідно з вимогами ч. 5 ст. 182 КПК України.

Захисник покликається на те, ризики передбачені ст. 177 КПК України відносно його підзахисного ОСОБА_4 , зменьшились. Крім того, сторона захисту покликається на помилковість висновків попереднього складу суду щодо відсутності доказів поважних причин неявки обвинуваченого в судові засідання.

ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримали подане е клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. Просили клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт задовольнити.

В судовому засіданні прокурор клопотання сторони захисту заперечував.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання, оглянувши матеріали, прийшов до наступного висновку.

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом закону тримання під вартою, як запобіжний захід, може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання обвинуваченому строку тримання під вартою, судом враховуються положення ст. 178 КПК України, згідно з якими суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, визначені даною статтею, зокрема вік обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, рід занять, тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

За наведеного, беручи до уваги, що інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відноситься до тяжкого злочину, за який чинним законом передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, обставини обгрунтованої підозри причетності ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення мають місце та підтверджуються представленими матеріалами, при цьому із врахуванням, що на даній стадії судового провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішуватись під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, суд дійшов висновку, що є достатньо даних вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_4 може вчиняти дії, спрямовані на уникнення явки за викликами суду та переховуватись від суду, відтак перешкоджати кримінальному провадженню.

З огляду на наведене, з метою забезпечення виконання процесуальних рішень та враховуючи тяжкість інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, у разі визнання його винним у вчиненні такого злочину, беручи до уваги доведеність прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, при цьому судовий розгляд кримінального провадження не завершено, суд приходить до переконання, що шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів - домашнього арешту, як просить сторона захисту, неможливо запобігти наведеним ризикам.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, станом на час розгляду даного клопотання, що могло б слугувати для застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в судовому засіданні стороною захисту доведено не було, як і не встановлено будь-яких інших обставин, що в останнього є перешкоди у застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 КПК України вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

З огляду на означені приписи закону, суд не вважає за можливе переглядати висновки, викладені в Ухвалах попереднього складу суду. Для їх оскарження сторона захисту повинна користуватись можливостями передбаченими Главою 31 КПК України, що передбачає апеляційне оскарження рішень суду першої інстанції.

Окремо слід зауважити, що на час розгляду клопотання запобіжний захід продовжений Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 07.10.2024 року а не 17.09.2024 року Львівським апеляційним судом.

Відтак, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки обвинуваченого, слід відмовити в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного західу, обраний ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, та із врахуванням положення ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується, зокрема у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів,без визначення розміру застави.

Керуючись ст. 176-178, 314-317, 331 КПК України, суд-

постановив:

В задоволенні клопотання сторони захисту - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 - відмовити.

Копія ухвали вручається обвинуваченому ОСОБА_4 , негайно після її оголошення.

Ухвала суду підлягає до негайного виконання, набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 15.11.2024

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: