У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2024 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі :

судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України,-

Встановив:

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання прокурор послався на те, що ОСОБА_6 обвинувачується в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе чи третьої особи, а так само проханні надати таку вигоду для себе чи третьої особи за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданого їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб, повторно (ч.3 ст. 368 КК України). Санкція статті, за якою обвинувачується ОСОБА_6 , передбачає позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років, з конфіскацією майна. Обгрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується фактом передання на розгляд суду обвинувального акта, яким прокурор підтвердив наявність достатніх доказів для висунення ОСОБА_6 обвинувачення. Судом не досліджувалися докази, не допитано свідків, тому ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати на даний час. Враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 , застосування до нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання буде достатнім для виконання ним процесуальних обов`язків. Необхідність обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: 1) обвинувачений може затягувати розгляд кримінального провадження в суді внаслідок неявок до суду з начебто поважних причин; 2) незаконно впливати на учасників кримінального провадження, зокрема на свідків, з метою спонукання їх до надання неправдивих показань, чи схилити їх у будь-який спосіб до зміни або відмови від раніше наданих ними показань чи взагалі відмови від будь-яких показань; 3) перешкодити кримінальному провадженню іншим чином. Для цього обвинувачений може використовувати знайомство з працівниками правоохоронних органів, з якими налагодив відносини за час роботи в Державній службі України з безпеки на транспорті.

З метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання настанню вищевказаних ризиків прокурор прохав продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого строком на два місяці, а саме: прибувати до прокурора чи суду за першою вимогою; не відлучатися за межі Полтавської області без дозволу прокурора або суду, повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватись від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні вказав, що наразі немає необхідності продовжувати обраний запобіжний захист. Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_9 , покладався на розсуд суду.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього докази, суд дійшов до таких висновків.

Судом установлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України, а саме за одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе чи третьої особи, а так само проханні надати таку вигоду для себе чи третьої особи за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданого їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб, повторно.

Ухвалою суду від 04.06.2024 року до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який в подальшому було продовжено.

Частинами 1, 2 ст. 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.ч. 1 - 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд вважає, що на цей час ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу продовжують існувати. Прокурором доведено ризик впливу на свідків у кримінальному провадженні чи можливість обвинуваченим іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При вирішення питання щодо продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого в рамках обраного заходу у вигляді особистого зобов`язання, суд також ураховує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років із позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

З урахуванням викладеного та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити строк дії обов`язків обвинуваченому в рамках запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Частиною 1 ст. 179 КПК України визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виконання останнім, покладених на нього процесуальних обов`язків, є достатнім покладення таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, як: прибувати до суду, прокурора за першою вимогою; не відлучатися за межі Полтавської області без дозволу прокурора або суду, повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні, перелік яких зазначено в реєстрі матеріалів досудового розслідування. При вирішенні питання щодо покладення на обвинуваченого обов`язку щодо заборони виїзду за межі області без відповідного дозволу, то суд погоджується з доводами прокурора в цій частині.

Також суд вважає за необхідне відповідно до ч. 2 ст. 179 КПК України роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі визначеному КПК України.

Керуючись ст. 331 КПК України,

Постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити, строком на два місяці, термін дії обов`язків, покладених на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках обраного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання:

- прибувати до прокурора чи суду за першою вимогою;

- не відлучатись за межі Полтавської області без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні.

ОСОБА_6 роз`яснюється, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення у розмірах, передбачених ч. 2 ст. 179 КПК України.

Після закінчення строку, на який на обвинуваченого ОСОБА_6 покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Контроль за строками та виконанням ухвали суду в частині застосованого запобіжного заходу та покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язків - доручити прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали складено 04.10.2024.

Суддя