Справа № 478/1209/24 Провадження №1-в/478/307/2024
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.10.2024 року смт. Казанка
Казанківський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Казанка Миколаївської області подання державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» про звільнення від покарання та пом`якшення покарання відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, до арешту не працював, по теперішній справі засудженого: 11.04.2022 рокуЛенінським районним судом м. Кіровоград за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 08.06.2022 року. 13.10.2022 року Новоукраїнським районним судом м. Кіровоград за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі. За ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового приєднання покарання за вироком Денінського районного суду м. Кіровоград від 11.04.2022 року до 3 років 7 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 13.11.2022 року, -
В клопотанні вказано, що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ, яким збільшені межі застосування Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, щодо викрадення чужого майна. Зокрема, ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вироком року Ленінського районного суду м. Кіровоград за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 засуджено до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 08.06.2022 року. 13.10.2022 року Новоукраїнським районним судом м. Кіровоград за ч. 1 ст. 185 КК України ОСОБА_4 засуджено до 1 року обмеження волі. За ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового приєднання покарання за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.04.2022 року до 3 років 7 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 13.11.2022 року. Тому ініціатор звернення просить, з урахуванням ст. 5 КК України, вирішити питання щодо приведення вироку суду у відповідність до вимог вказаного Закону.

Представник ДУ «Казанківська виправна колонія (№ 93)» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Згідно поданої заяви просив справу розглядати без його участі, подання підтримав, просив задовольнити зазначене клопотання.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Згідно поданої заяви просив справу розглядати без його участі, подання підтримав, вважає що подання є обргунтованим та підлягає задоволенню.

Засуджений ОСОБА_4 про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Подав до суду заяву в якій просить розгляд подання установи виконання покарань розглядати без його участі, подання підтримав та просив його задовольнити.

Вивчивши матеріали, які наявні в особовій справі засудженого, заслухавши пояснення прокурора, суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.04.2022 року за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 засуджено до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Як вбачається з вказаного вироку ОСОБА_4 було вчинено чотири епізоди таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, а саме: 03.11.2021 року на суму 4762,20 грн., що складає більше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення, 15.11.2021 року на суму 736,46 грн., 29.11.2021 року на суму 260,00 грн. та 24.12.2021 року на суму 1683,00 грн., що складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінальних правопорушень.

Вирок набрав законної сили 08.06.2022 року.

Вироком Новоукраїнського районного суду м. Кіровоград за ч. 1 ст. 185 КК України ОСОБА_4 засуджено до 1 року обмеження волі за те, що він 22.09.2020 року вчинив таємне викрадення чужого майна на суму 3860 грн., що складає більше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення. За ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового приєднання покарання за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.04.2022 року до 3 років 7 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 13.11.2022 року.

Вказаний засуджений відбуває покарання в ДУ «Казанківська виправна колонія (№ 93). Початок строку: 25.12.2021 року, кінець строку: 25.07.2025 року, який він відбуває в ДУ «Казанківська виправна колонія (№ 93)».

Встановивши наведені обставини, суд враховує наступне.

Згідно з п. 13 ч. 1статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 2 статті 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно з ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09.08.2024 року набув чинності Закон України від 18.07.2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене, аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Частиною 1статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 1 липня 2021 року становить 2379 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону № 3886-IX та ст. 5 КК України, на момент вчинення (листопад - грудень 2021 року) ОСОБА_4 діянь, за які він засуджений вищевказаним вироком суду від 11.04.2022 року, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить 2379 грн.

Водночас, вартість викраденого майна, що встановлена вищевказаним вироком суду, за епізодом від 03.11.2021 року становила 4762,20 грн.

Таким чином, виходячи з розміру вартості викраденого в листопаді 2021 року засудженим майна (4762,20 грн) суд приходить до висновку, що усунення кримінальної караності вчиненого ОСОБА_4 наведеного вище діяння за епізодом від 03.11.2021 року законом № 3886-IX не відбулося.

В той же час, виходячи з розміру вартості викраденого засудженим майна, суд приходить до висновку, щодо усунення кримінальної караності вчиненого ОСОБА_4 діянь за епізодами від 15.11.2021 року, 29.11.2021 року та 24.12.2021 року.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності за окремими епізодами.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 1 липня 2020 року становить 2197 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону № 3886-IX та ст. 5 КК України, на момент вчинення (вересень 2020 року) ОСОБА_4 діяння, за яке він засуджений вищевказаним вироком суду від 13.10.2022 року, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить 2197 грн.

Водночас, вартість викраденого майна, що встановлена вищевказаним вироком суду, за епізодом від 22.09.2020 року становила 3860,00 грн.

Таким чином, виходячи з розміру вартості викраденого у вересні 2020 року засудженим майна (3860,00 грн) суд приходить до висновку, що усунення кримінальної караності вчиненого ОСОБА_4 наведеного вище діяння за епізодом від 22.09.2020 року законом № 3886-IX не відбулося.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_4 відбуває покарання за вчинення діянь, кримінальна караність якого частково усунена законом, суд дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, у зв`язку з чим останній підлягає звільненню від призначеного покарання за окремими епізодами, вчинених ним, а саме:

- 15.11.2021 року на суму 736,46 грн. за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.04.2022 року;

- 29.11.2021 року на суму 260 грн. за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.04.2022 року;

- 24.12.2021 року на суму 1683 грн. за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.04.2022 року.

За встановлених обставин суд враховує, що за результатами усунення кримінального діяння він уповноважений звільнити засудженого від відбування покарання, проте не може приводити вироки суду у відповідність до нового Закону, оскільки таке приведення у випадку декриміналізації діянь, за які особа була засуджена, фактично є скасуванням або зміною вироку, що виходить за межі повноважень суду, який не ухвалював зазначений вирок, на стадії його виконання.

Таким чином, суд звільняє від призначеного покарання ОСОБА_4 за наведеними вище вироками, лише щодо діянь, кримінальна караність яких була усунена в силу Закону України № 3886-ІХ, що не змінює та не скасовує, а ні вироки суду, а ні призначене ними покарання в цілому.

Таким чином, суд, на підставі ст. 58 Конституції України, ст.5,ч.2 ст.74 КК України, Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» та керуючись ст. ст. 336, 537, 539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» про звільнення від покарання та пом`якшення покарання відносно засудженого ОСОБА_4 , - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання за кримінальними правопорушеннями, кваліфікованими судом за ч. 3 ст. 185 КК країни, за епізодами: 15.11.2021 року на суму 736,46 грн., 29.11.2021 року на суму 260 грн. 24.12.2021 року на суму 1683 грн., призначеного вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.04.2022 року, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 31.10.2024 року.

Суддя: ОСОБА_1