справа № 488/2742/24
номер провадження № 1-кп/488/297/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2024 року

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві матеріали кримінального провадження за обвинуваченням,-

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кончур, Векиль-Базарський район, Туркменістан, громадянина України, українця, з вищою освітою, працює вчителем інформатики у Миколаївському ліції №58, розлученого, має на утриманні малолітню дитину сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,-

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.28, ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою з

Особою 1, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження у зв`язку з проходженням ним служби за призовом під час мобілізації, без передбаченого законом дозволу, в порушення «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за № 576, та «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998; Постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна» та додатку №1 до вказаної постанови («Перелік видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України»), з метою особистого незаконного збагачення, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 25.01.2024, за вказівкою Особи 1, реалізуючи спільні домовленості про збут вибухових пристроїв та боєприпасів, направився за адресою проживання останнього, а саме: АДРЕСА_2 , де узяв протитанкову міну типу М-18 А-1, уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ, ударно-дистанційний запал типу УДЗ, корпус оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1 та корпус оборонної осколкової ручної гранати типу РГО, які став носити без передбаченого законом дозволу, у тому числі шляхом транспортування в салоні автомобіля марки ВАЗ моделі Lada 1200, д.н.з. НОМЕР_1 , а приблизно о 12 год. 00 хв. 25.01.2024, прибувши на автомобілі марки ВАЗ моделі Lada 1200, д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_3 , збув ОСОБА_8 протитанкову міну типу М-18 А-1, уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ, ударно-дистанційний запал типу УДЗ, корпус оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1 та корпус оборонної осколкової ручної гранати типу РГО, за що отримав від ОСОБА_8 грошові кошти у розмірі 39 000 (тридцять дев`ять тисяч) гривень.

Він же, діючи умисно та протиправно, без передбаченого законом дозволу, в порушення «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за № 576, та «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998; Постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна» та додатку №1 до вказаної постанови («Перелік видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України»), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 25.01.2024, у невстановленому місці та невстановлений спосіб придбав у невстановленої особи бойові припаси 5,45-мм проміжні патрони (калібру 5,45х39 мм) споряджені кулями із сталевим осереддям у загальній кількості 17 штук, зберігав та став носити, які зберігав та став носити, у тому числі шляхом їх транспортування в салоні автомобіля марки ВАЗ моделі Lada 1200, д.н.з. НОМЕР_1 , бойові припаси, а саме 17 патронів калібру 5,45 мм, які є боєприпасами 5,45-мм проміжні патрони (калібру 5,45х39 мм) споряджені кулями із сталевим осереддям у загальній кількості 17 штук, без передбаченого законом дозволу.

Обвинувачений вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, в судовому засіданні обвинувачений не оспорював обставин збуту ним вибухових пристроїв та боєприпасів за вказівкою ОСОБА_9 , які він 25.01.2024 взяв за адресою проживання останнього, а саме: АДРЕСА_2 - протитанкової міни типу М-18 А-1, уніфікованого запалу дистанційної дії типу УЗРГМ, ударно-дистанційного запалу типу УДЗ, корпусу оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1 та корпусу оборонної осколкової ручної гранати типу РГО, та які він носив без передбаченого законом дозволу, у тому числі шляхом транспортування в салоні автомобіля марки ВАЗ моделі Lada 1200, д.н.з. НОМЕР_1 та обставин збуту зазначених бойових припасів та вибухових пристроїв ОСОБА_8 що мало місце 25.01.2024 за адресою: АДРЕСА_3 , за 39 000 гривень, а також обставин придбання, зберігання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу, коли не пізніше 25.01.2024 у незнайомої раніше особи придбав бойові припаси 5,45-мм проміжні патрони (калібру 5,45х39 мм) споряджені кулями із сталевим осереддям у загальній кількості 17 штук, зберігав та став носити, у тому числі шляхом їх транспортування в салоні автомобіля марки ВАЗ моделі Lada 1200, д.н.з. НОМЕР_1 до моменту їх вилучення співробітниками поліції під час проведення обшуку названого транспортного засобу, що мало місце 25.01.2024 року. Суду також показав, що корисного мотиву за першим епізодом він не мав, бо вважав, що таким чином він допомагає військовим.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всіх обставин справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, за згодою учасників судового розгляду, суд розглянув справу щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі. Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку ті обставини, які не досліджувалися судом першої інстанції.

Показання обвинуваченого, дані під час судового розгляду про обставини вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї винуватості у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами з точки зору взаємозв`язку, для прийняття відповідного процесуального рішення.

За таких обставин, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України - у придбанні, зберіганні, носінні та збуті бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, вчинені за попередньою змовою групою осіб та за ч. 1 ст. 263 КК України - у придбанні, зберіганні та носінні бойових припасів без передбаченого законом дозволу..

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_10 кримінального правопорушення, відсутність тяжких наслідків; особу обвинуваченого - раніше не судимого, який позитивно характеризується за місцем місцем роботи, має сталі соціальні зв`язки, на утриманні малолітню дитину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує повне визнання вини, каяття у скоєному, відсутність тяжких наслідків від злочинних дій обвинуваченого та активне сприяння обвинуваченого у розкритті злочину..

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення ним кримінального правопорушення повторно.

З урахуванням вищевикладених обставин, які характеризують особу винного, обставин, які пом`якшують покарання, та в своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості злочину та ступінь небезпечності винної особи для суспільства, суд погоджується з думкою прокурора та вважає, що для досягнення цілей покарання, задля запобігання вчинення обвинуваченим нових злочинів, виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання, із застосуванням ст. 75, 76 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання:

за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України - у вигляді 3-х (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 263 КК України - у вигляді 3-х (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів покарання визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначивши 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, від призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, у відповідності зі ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Зарахувати в термін призначеного покарання строк перебування ОСОБА_5 під вартою з 25.01.2024 року по 26.01.2024 року включно.

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1