ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/311/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження №11-сс/817/311/24 за апеляційною скаргою прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.09.2024 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.09.2024 частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 , застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 грн. з покладенням обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України, строком до 08.11.2024.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого , застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляі

тримання під вартою, терміном на 60 днів із визначенням застави -

вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та у разі сплати визначеного ухвалою слідчого судді розміру застави, з покладенням на ОСОБА_11 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Вважає, що ухвала слідчого судді є необгрунтованою та підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує на те, що ОСОБА_12 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України,

Посилається на те, що слідчий суддя суд першої інстанції визнавши факт наявності обґрунтованої підозри, а також ризиків передбачених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України необґрунтовано вважав, що більш м`який запобіжний захід зможе забезпечити виконання ОСОБА_13 покладених на нього обов`язків, зокрема, без наявності доказів врахував при прийнятті рішення те, що ОСОБА_12 був донором придбання благодійною організацією реалізованих автомобілів, а також те, що зі слів підозрюваного його місячний заробіток складає 20000 гривень, а інших доходів та майна останній не має.

Разом з тим, у вільному доступі на сайті НАЗК наявні подані ОСОБА_13 декларації за 2021-2022 роки, які категорично спростовують слова підозрюваного, який фактично увів суд в оману щодо свого майнового статусу.

Так, за 2021 рік дохід ОСОБА_11 та його дружини становив понад 10 мільйонів гривень, а за 2022 рік понад 14 мільйонів гривень.

Крім того вказує, що слідчий суддя не врахував положення Закону України «Про гуманітарну допомогу», які вказують на те що гуманітарна допомога не може бути надана за грошову винагороду, що випливає з визначення термінів і понять, які містяться у ст. 1 вказаного закону:

1) безоплатна допомога (пересилка, виконання робіт, надання послуг) -надання гуманітарної допомоги без будь-якої грошової, матеріальної або інших видів компенсацій донорам гуманітарної допомоги;

2) гуманітарна допомога - цільова адресна безоплатна допомога у грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами з мотивів гуманності отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують допомоги у зв`язку із соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, скрутним фінансовим становищем, введенням воєнного або надзвичайного стану, виникненням надзвичайної ситуації або тяжкою хворобою конкретної фізичної особи, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту;

3) донори гуманітарної допомоги (далі - донори) - юридичні особи,

створені та зареєстровані відповідно до законодавства України або іноземної

держави, та фізичні особи, що перебувають в Україні або за її межами, які

добровільно надають гуманітарну допомогу отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за її межами.

Вважає що прийняття судом такого рішення може негативно вплинути на подальше забезпечення Збройних Сил України транспортними засобами, оскільки донори гуманітарної допомоги всупереч вимог Закону матимуть змогу вимагати повернення коштів за майно, а також те, що слідчим суддею не взято до уваги, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, вчинено працівником ІНФОРМАЦІЯ_1 на території на якій не проходять активні бойові дії та не здійснюється безпосередня відсіч збройної агресії РФ, який отримував грошові кошти від діючих військовослужбовців, які навпаки мали намір отримати транспортні засоби для здійснення безпосередньої відсічі збройної агресії РФ у районах виконання завдань за призначенням. Стверджує, що такі дії призводять до підриву авторитету військовослужбовців ЗСУ.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу з мотивів у ній викладених, підозрюваного та його захисника, які щодо задоволення апеляційної скарги заперечили, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи, старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 201-2 КК України, тобто у продажі товарів (предметів) гуманітарної допомоги, з метою отримання прибутку, вчиненому у значному розмірі під час дії воєнного стану, дані про які внесено до ЄРДР 26.08.2024 за №0000073.

10 вересня 2024 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 11 вересня 2024 року повідомлено про підозру у тому що за грошові кошти в сумі 13200 доларів США, здійснив продаж трьох автомобілів, які були ввезені на територію України в якості гуманітарної допомоги.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_14 підозри за ч.3 ст.201-2 КК України та наявності ризиків, передбачених п.п.1-3 ч.1 ст.177 КПК України в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються, а тому не підлягають перевірці в ході апеляційного розгляду.

Перевіряючи доводи прокурора щодо неможливості запобігання існуючим ризикам застосування щодо ОСОБА_11 менш суворого запобіжного заходу колегія суддів вважає їх такими що заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України , тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу , крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу .

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу , і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При обранні підозрюваному ОСОБА_14 запобіжного заходу колегія суддів, окрім доведеної обгрунтованої підозри у скоєнні ним злочину, передбаченого за ч. 3 ст. 201-2 КК України та ризиків визначених п.1-3 ч.1 ст.177 КПК України, враховує обставини, визначені ст.178 КПК України щодо майнового та сімейного стану підозрюваного, його здоровя, а також тяжкість кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, покарання, за яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винним позбавлення волі на певний строк без альтернативної міри покарання, та вважає що слідчим суддею не взято до уваги те, що він підозрюється у продажі гуманітарної допомоги, що заборонено законом, з метою отримання прибутку від діючих військовослужбовців, які мали намір використовувати транспортні засоби для здійснення безпосередньої відсічі збройної агресії РФ у районах виконання завдань за призначенням, що в час воєнного стану свідчить про його низькі моральні якості.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України, обставини інкримінованого кримінального правопорушення, з огляду на те, що кримінальне правопорушення стосується продаж товарів (предметів) гуманітарної допомоги під час воєнного стану, встановлені в ході розгляду даного клопотання ризики, передбачені п.п.1-3 ч.1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу, як альтернативного триманню під вартою запобіжного заходу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214 720 грн., яка буде в повній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, у випадку її внесення, під загрозою звернення вказаного розміру застави в дохід держави за наявності відповідних для цього підстав (ч. 8 ст. 182 КПК України ). Колегія суддів, вважає за необхідне визначити зазначений розмір застави, оскільки дане кримінальне правопорушення вчиняється з корисливих мотивів, а зважаючи на доведений згідно декларацій в прокурором розмір доходів ОСОБА_7 та його дружини та розмір отриманих коштів за продаж автомобілів, такий розмір застави не буде обтяжливим для підозрюваного.

Отже, апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, та відповідно скасувати оскаржувану ухвалу щодо підозрюваного ОСОБА_7 з постановленням нової про застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави та покладенням відповідних обов`язків, у випадку її внесення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 задовольнити, а ухвалу слідчого судді ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.09.2024 про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави скасувати, постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити повністю.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця: АДРЕСА_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 18 листопада 2024 року.

Визначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу 80(вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) грн. для внесення на депозитний рахунок Тернопільського апеляційного суду р/р UA0082849, ЄДРПОУ отримувача 42261572, МФО 820172, Банк ДКСУ у м. Києві.

У призначенні платежу платіжного документу обов`язково слід зазначити інформацію про ухвалу суду(слідчого судді), який обрав заставу, а також прізвище, ім`я, по-батькові особи, стосовно якої обраний запобіжний захід у вигляді застави.

У разі сплати визначеного ухвалою Тернопільського апеляційного суду розміру застави, покласти на ОСОБА_11 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками, а саме: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ; здати на зберігання до Державної міграційної служби документ для виїзду за кордон.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, бо якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Встановити строк дії ухвали до 23 год. 59 хв. 18 листопада 2024 року .

Виконання та контроль за виконанням вказаної ухвали покласти на слідчого та процесуального прокурора у вказаному провадженні.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді