У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород в режимі відеоконференції з КНП «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» Львівської обласної ради клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000420 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.09.2023 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознакам вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

особи, відносно якої розглядається клопотання - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

На розгляді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000420 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.09.2023 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознакам вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.07.2024 року призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурором подано до суду клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, яке мотивоване тим, що строк дії даного запобіжного заходу спливає, а ризики, які стали підставою для обрання даного запобіжного заходу слідчим суддею, не змінились, та продовжують існувати.

Подане клопотання обґрунтовує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 08.08.2022 ОСОБА_3 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та направлений для її проходження у 94 прикордонний загін ДПС України. З 09.08.2022 ОСОБА_3 зарахований до списків особового складу НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного ( НОМЕР_2 . Відтак, з моменту призову ОСОБА_3 на військову службу за мобілізацією, на особливий період, та його відправлення до військової частини НОМЕР_3 , тобто з 08.08.2022 року ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період. Згідно з ст. 23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України під час виконання покладених на них обов`язків керуються тільки законами, діють на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, військовослужбовець ОСОБА_3 повинен у своїй повсякденній діяльності дотримуватись вимог: статей 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно з якими військовослужбовці зобов`язані, зокрема: свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрими, ініціативними, дисциплінованими; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних Сил України; бути зразком високої культури, скромності і витримки, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців; берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому; статей 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до яких військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця дотримуватися Конституції та Законів України, зміцнювати військове товариство, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливим і додержуватися військового етикету, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; право командира віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк.

У відповідності до ст. 28 Статуту єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в:

- наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих;

- наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази;

- забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

За приписами ст. 29 Статуту за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Статтею 30 Статуту передбачено, що начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Відповідно до ст. 35 Статуту накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку. Наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення.

У відповідності до ст. 37 Статуту військовослужбовець після отримання наказу відповідає: «Слухаюсь» і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ.

Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Згідно з ст. 113 Розділу V Дисциплінарного Статуту України подання скарги військовослужбовцями не звільняє їх від виконання своїх службових обов`язків і наказів командирів (начальників).

Відповідно до ч. 2 ст. 42 КК України, наказ або розпорядження є законними, якщо вони віддані відповідною особою в належному порядку та в межах її повноважень і за змістом не суперечать чинному законодавству та не пов`язані з порушенням конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Відповідно до вимог ст. 29 Статуту заступник начальника 94 прикордонного загону ДПС України з персоналу полковник ОСОБА_6 , являються начальниками за службовим становищем та за військовим званням відносно ОСОБА_3 , який в силу приписів ст.ст. 29, 30, 35, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний неухильно виконувати відданий йому наказ у зазначений начальником термін.

Натомість, ОСОБА_3 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України та законів України, став на шлях вчинення кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, за наступних обставин.

Так, 15.08.2023, близько 16 год. 25 хв., перебуваючи у службовому кабінеті за адресою: АДРЕСА_1 , заступником начальника 94 прикордонного загону з персоналу полковником ОСОБА_6 , який є начальником за службовим становищем та за військовим званням відносно військовослужбовця ОСОБА_3 , останньому доведено до виконання письмовий наказ начальника 94 прикордонного загону № 629-0С від 15.08.2023 (виданого на підставі наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 26.07.2023 №1072-ОС) про виключення солдата ОСОБА_3 з 16.08.2023 зі списків особового складу та всіх видів забезпечення НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України, зарахування у розпорядження начальника 3 прикордонного загону імені Героя України полковника ОСОБА_7 , та якому ( ОСОБА_3 ) необхідно вибути для подальшого проходження служби до 3 прикордонного загону ДПС України з 16.08.2023.

Надалі, на підставі вищевказаного наказу, 15.08.2023, начальником 94 прикордонного загону ДПС України полковником ОСОБА_8 , який є начальником за службовим становищем та за військовим званням відносно військовослужбовця ОСОБА_3 , видано солдату ОСОБА_3 припис №463 щодо необхідності вибуття з 16.08.2023 останнього до нового місця несення служби НОМЕР_4 прикордонного загону імені Героя України полковника ОСОБА_7 та вказано термін прибуття останнього до нового місця служби 17.08.2023.

Водночас, солдат ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем, призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період, обізнаним із порядком проходження, несення внутрішньої служби, порядком віддання, виконання наказів військовослужбовцями, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 29, 30, 35, 37, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 1, 17 Закону України «Про оборону України», діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, свідомо бажаючи їх настання, в умовах правового режиму воєнного стану, 15.08.2023 близько 16 год. 30 хв., перебуваючи в службовому кабінеті 94 прикордонного загону за адресою: АДРЕСА_1 , маючи об`єктивну можливість виконати наказ командира, без поважних причин та без законних на те підстав, публічно, у присутності інших військовослужбовців, відкрито відмовився виконати наказ начальника 94 прикордонного загону № 629-ОС від 15.08.2023, виданого на підставі наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 26.07.2023 № 1072-ОС щодо зарахування солдата ОСОБА_3 у розпорядження начальника 3 прикордонного загону та необхідність, у зв`язку з цим, 16.08.2023 вибути ( ОСОБА_3 ) до нового місця несення служби 3 прикордонного загону імені Героя України полковника ОСОБА_7 , чим вчинив непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника, вчинену в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України.

25.01.2024 відносно ОСОБА_3 складено та вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

22.07.2024 клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000420 від 01.09.2023 скеровано до Ужгородського міськрайонного суду.

Прокурор зазначає, що наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні інкримінованого ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням про виявлення ознак кримінального правопорушення, висновком службового розслідування, наказом про призначення службового розслідування, службовою запискою, наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 26.07.2023 № 1072-ОС, наказом начальника 94 прикордонного загону № 629-0С від 15.08.2023, рапортом ОСОБА_3 про відмову від виконання наказу, приписом №463 від 15.08.2023, наказом про результати службового розслідування, допитами військовослужбовців, які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення військовослужбовцем ОСОБА_3 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.01.2024 до підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.03.2024 включно.

Згідно з ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.03.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_3 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а також визначено заклад для поміщення підозрюваного ОСОБА_3 для надання йому психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку КНП «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня" Львівської обласної ради, що знаходиться за адресою: 79021, Львівська обл., м. Львів, вул. Кульпарківська, буд. 95.

Відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відносно підозрюваного ОСОБА_3 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку із суворим наглядом, до 25.07.2024 включно.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 страждає на психічне захворювання.

Так, відповідно до висновку стаціонарної комплексної комісійної судової психолого-психіатричної експертизи, проведеної Львівською філією судових експертиз Державної установи «Інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (м. Львів), ОСОБА_3 виявляє ознаки поліморфного психотичного розладу із симптомами шизофренії, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними; ОСОБА_3 за своїм психічним станом, до виходу з хворобливого стану, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення у спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування.

Крім того, відповідно до наказу МОЗ № 516 від 20.03.2018 «Про затвердження Переліку спеціальних закладів з надання психіатричної допомоги», до переліку закладів в який може бути поміщений підозрюваний ОСОБА_3 , зокрема, відноситься КНП "Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня" Львівської обласної ради, що знаходиться за адресою: 79021, Львівська обл., м. Львів, вул. Кульпарківська, буд. 95.

Прокурор вказує, що враховуючи вищевикладене, та враховуючи те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які підтвердженні ухвалою слідчого судді, існують і на даний час, а тому виникла обґрунтована необхідність у зверненні до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку щодо ОСОБА_3 .

У судовому засіданні прокурор підтримав подане ним клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді поміщення ОСОБА_3 до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, просив його задовольнити та призначити справу до судового розгляду. Крім того просив врахувати, що за станом здоров`я ОСОБА_3 не може брати участь у судовому провадженні.

ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти продовження запобіжного заходу та призначення справи до судового розгляду. Вказав що бажає брати участь в розгляді клопотання.

Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні не заперечив проти продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 та призначення справи до судового розгляду. Щодо участі ОСОБА_3 в судовому провадженні, таке залишив на розсуд суду.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи в межах поданого клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За ч.1 ст.508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішується питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи, як передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Вказані запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби. Застосування цих запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими КПК України.

Відповідно до ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Таким чином, під час вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді поміщення обвинуваченого до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, з врахуванням правил, передбачених розділом ІІ КПК України, ст.ст.331, 508 КПК, суд повинен дослідити заявлені прокурором обставини, які підтверджують, що ризики, які стали підставою для обрання особі запобіжного заходу, не зменшилися, обставини, які свідчать, що завершити судовий розгляд даного кримінального провадження до закінчення попередньої ухвали не є можливим, факт наявності розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Згідно з клопотанням прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України.

Згідно висновку стаціонарної комплексної комісійної судової психолого-психіатричної експертизи, проведеної Львівською філією судових експертиз Державної установи «Інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (м. Львів), ОСОБА_3 виявляє ознаки поліморфного психотичного розладу із симптомами шизофренії, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними; ОСОБА_3 за своїм психічним станом, до виходу з хворобливого стану, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення у спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування.

Судом вже було наведено, що з пояснень сторони обвинувачення вбачається, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку із загальним наглядом щодо ОСОБА_3 було обґрунтованість підозри, вагомість доказів, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Аналогічні посилання, як підставу продовження запобіжного заходу, наведено прокурором і у клопотанні про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку

Однак, на думку суду, останній, діючи як суд встановлений законом для розгляду справи по суті, не має право на стадії підготовчого розгляду вирішувати такі питання - як обґрунтованість підозри чи вагомість доказів. Дані категорії можуть були лише предметом оцінки слідчого судді на стадії досудового розслідування. Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що суддя не може приймати участь в розгляді справи як такий, що вже надав відповідні висновки, щодо доказів в порядку ст. 94 КПК України, та обґрунтованості підозри, що межує з доведенням винуватості. Тим більше, ці висновки також ґрунтуються і на загальних засадах кримінального провадження, визначених положеннями статей 17, 22, 23, 26 КПК України.

Тож суд, оцінюючи клопотання прокурора, бере лише до уваги той факт, що в передбаченому законом порядку судом, встановленим законом, було надано відповідні висновки - наявність обґрунтованої підозри та вагомість доказів саме для обрання запобіжного заходу, оскільки такі категорії, на відміну від ризиків, є незмінними протягом всього строку розгляду кримінального провадження.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1.переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2.знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3.незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4.перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5.вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Суд вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. підстав вважати, що дані ризики зменшилися, відпали, судом не встановлено.

Судовий розгляд кримінального провадження по суті лише розпочато, відтак є необхідність у продовженні обраного судом запобіжного заходу на період судового розгляду справи.

Беручи до уваги, що обставини, які виправдовують подальше тримання ОСОБА_3 у закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, продовжують існувати, суд дійшов до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Крім того, суд розглянув питання про призначення клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000420 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.09.2023 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознакам вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, до судового розгляду, та зазначає наступне.

Підстав для закриття кримінального провадження згідно ст.284 КПК України та зупинення кримінального провадження немає.

Клопотання складено у відповідності до ст.292 КПК України, копії клопотання вручено обвинуваченому, направлені до суду прокурором інші матеріали, також відповідають вимогами КПК України.

Підстави для прийняття судом рішення, передбаченого п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України відсутні.

Порушень вимог КПК України, що регламентують порядок розслідування справ не виявлено.

Щодо позиції прокурора про те, що ОСОБА_3 за станом здоров`я не може брати участь в судовому розгляді слід зазначити, що у відповідності до ч.1 ст. 512 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу.

Інших клопотань учасники кримінального провадження у відповідності до ст.315 КПК України не заявляли, не заперечують щодо призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання про можливість призначення судового розгляду, суд вважає, що наявні достатні підстави для призначення судового розгляду.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 128, 314-316, 395 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку із загальним наглядом, а саме до КНП «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня" Львівської обласної ради, що знаходиться за адресою: 79021, Львівська обл., м. Львів, вул. Кульпарківська, буд. 95, на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів, а саме до 20 вересня 2024 року включно.

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000420 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.09.2023 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 13.10 год. 05 серпня 2024 року.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

У судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1