Справа № 159/5970/24 Провадження №11-сс/802/399/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

володільців майна - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001233 за апеляційною скаргою прокурорана ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської областівід 16 вересня 2024 року якою частково задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про накладення арешту на майно із встановленням заборони на відчуження, використання та розпорядження, яке було виявлено та вилучено в період часу з 19 години 09 хвилин 09.09.2024 року по 00 годину 56 хвилин 10.09.2024 року, в ході проведення огляду місця події, а саме: трактор «Т-40», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , екскаватор «JCB», номер кузову НОМЕР_2 , екскаватор «KUBOTA», автомобіль марки «TERBERG», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , з причепом, реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , автомобіль марки «MERCEDES», реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 , та 16 труб довжиною 8-10 м, діаметром 530 мм.

Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської областівід 16.09.2024 року клопотання слідчого задоволено частково.

Накладено арешт на трактор «Т-40», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ; екскаватор «JCB», номер кузову НОМЕР_2 ; екскаватор «KUBOTA»; автомобіль марки «TERBERG», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , з причепом, реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 ; автомобіль марки «MERCEDES», реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 , що були виявлені та вилучені в період часу з 19 години 09 хвилин 09.09.2024 року по 00 годину 56 хвилин 10.09.2024 року, в ході проведення огляду місця події, заборонивши відчужувати та розпоряджатись вказаними транспортними засобами та документами про їх реєстрацію в будь-який спосіб до вирішення провадження по суті. Накладено арешт на 16 труб довжиною 8-10 м, діаметром 530 мм, що були виявлені та вилучені в період часу з 19 години 09 хвилин 09.09.2024 року по 00 годину 56 хвилин 10.09.2024 року, в ході проведення огляду місця події, заборонивши розпоряджатись та користуватись вказаним майном до вирішення провадження по суті.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню в частині накладення арешту без заборони на користування транспортними засобами, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження в зв`язку із тим, що суд не взяв до уваги докази, які істотно могли вплинути на його висновки, залишив поза увагою ті факти, що розкопування, демонтаж, погрузка та вивезення трубопроводу, здійснювалися вищевказаними транспортними засобами. Просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав зміст ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, володільців майна, які проти задоволення апеляційної скарги заперечили, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

За змістом конституційних норм та положень кримінального процесуального законодавства тягар доведеності обґрунтованості тверджень клопотань про необхідність накладення арешту на майно, покладений на органи досудового розслідування, - ініціаторів клопотань та прокурора.

Відповідно до ст.23 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, а відповідно до ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст.132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно положень ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна, накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Виходячи з вищевказаних законодавчих принципів, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, в якому він з наведенням достатніх мотивів та посиланням на норми закону обґрунтував своє рішення щодо часткового задоволення клопотання арешту на майно.

Як вбачається з клопотання, СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні № 0001233 від 11.09.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що група невстановлених осіб, серед яких працівники ТОВ «СІЛАНТА ФОРМ», при невстановлених обставинах, підробила договір підряду № 2/05/24 від 10.05.2024 року. 09.09.2024 року працівники ТОВ «СІЛАНТА ФОРМ», використовуючи техніку, а саме - трактор «Т-40», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , екскаватор «JCB» (номер кузову НОМЕР_2 ), екскаватор «KUBOTA», автомобіль марки «TERBERG», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , з причіпом, реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , автомобіль марки «MERCEDES», реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 , почали роботи з демонтування трубопроводу між селищами Голоби та Маневичі, частини якого в кількості 16 труб довжиною 8-10 м, діаметром 530 мм, в подальшому мали завантажити на вказані вантажні автомобілі та відвезти в невідомому напрямку. 09.09.2024 року вказаний факт був виявлений працівниками Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, яким представники ТОВ «СІЛАНТА ФОРМ» надали, тобто використали, вищевказаний договір підряду № 2/05/24 від 10.05.2024 року. Разом з тим, даними працівниками не було надано та повідомлено про відсутність будь-яких документів з приводу власників даного трубопроводу, дозволів від останніх на його демонтаж.

На підставі вищевикладеного, в період часу з 19 години 09 хвилин 09.09.2024 року по 00 годину 56 хвилин 10.09.2024 року, в ході проведення огляду місця події вищевказану техніку було вилучено.

У межах зазначеного кримінального провадження слідчий звернувся до слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про накладення арешту на вилучене під час огляду місця події майно, в тому числі на трактор «Т-40», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ; екскаватор «JCB», номер кузову НОМЕР_2 ; екскаватор « KUBOTA »; автомобіль марки «TERBERG», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , з причепом, реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 ; автомобіль марки «MERCEDES», реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 .

Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16.09.2024 року частково задоволено клопотання старшого слідчого, накладено арешт на майно, яке зазначено в клопотанні, в тому числі на трактор «Т-40», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ; екскаватор «JCB», номер кузову НОМЕР_2 ; екскаватор «KUBOTA»; автомобіль марки «TERBERG», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , з причепом, реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 ; автомобіль марки «MERCEDES», реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 шляхом позбавлення права відчужувати та розпоряджатись вказаними транспортними засобами та документами про їх реєстрацію в будь-який спосіб до вирішення провадження по суті.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону.

Згідно приписів ст.ст.94, 132, 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Вимоги апеляційної скарги прокурора про прийняття рішення про заборону користування вказаним в клопотанні транспортними засобами, апеляційний суд визнає необґрунтованими, оскільки стороною обвинувачення не доведена наявність ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження вказаного в клопотанні майна.

Наведені вище обставини свідчать про відсутність правових підстав для накладення арешту на транспортні засоби, шляхом заборони користування ними, та не можуть бути підставою для порушення права власників майна, передбаченого ст.41 Конституції України.

У зв`язку з чим, з метою недопущення необґрунтованого порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів власників майна, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання в частині заборони користування транспортними засобами.

За таких обставин висновки слідчого судді відповідають фактичним обставинам справи та є обґрунтованими. Підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.170-173, 376, 404-405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської областівід 16 вересня 2024 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: