____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 1-кп/947/975/24
УХВАЛА

09.09.2024 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001397 від 14.10.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 заявила суду письмове клопотання про зміну запобіжного заходу посилаючись на нові обставини, яке підтримала та посилаючись на доводи, викладені у письмовому клопотанні, зазначила, що перебуваючи у слідчому ізоляторі, вона погано себе почуває, у неї немає родичів, які б допомогли їй фінансово, у неї скрутне матеріалне становище, вона не має джерела доходів. Проте, у неї кредитні зобов`язання, які вона не може виконати через перебування у слідчому ізоляторі, розмір застави є для неї непомірною. Просить суд змінити запобіжний захід у виглядів тримання під вартою на інший запобіжний захід, не появ`заний з позбавленням волі або зменшити розмір застави.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченої, зазначивши, що відсутні підстави для зміни запобіжного заходу, а також просив врахувати той факт, що обвинувачена перебувала у розшуку.

Дослідивши заявлене клопотання, вислухавши думки учасників провадження, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років або ж до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Вирішення питання зміни запобіжного заходу на більш м`який, який необхідно застосовувати до обвинуваченої, слід робити з урахуванням низки відповідних обставин, які можуть підтверджувати існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для зміни запобіжного заходу.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

В обгрунтування клопотання про зміну запобіжного заходу обвинувачена зазначає обставини, які вважає підставами для зміни запобіжного заходу, а саме своє складне матеріальне становище, пов`язане з наявністю кредитів та відсутністю джерела доходів, а також відсутність житла, роботи, фінансової допомоги родичів.

Суд вважає, що зазначені обвинуваченою обставини не підтверджують зменшення ризиків, які існували на час обрання та продовження запобіжного заходу відносно неїу вигляді тримання під вартою, а навпаки підтверджують, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час не зменшились та не відпали, оскільки у обвинуваченої відсутні міцні соціальні зв`язки у м. Одесі.

Тому суд вважає, що зміна запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченої під час судового провадження.

Оскільки обвинуваченою не наведено достатніх підстав, які могли б слугувати для зміни запобіжного заходу, в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.31, 177-178, 183, 184, 194, 196, 197, 314-317, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ

В задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1