У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , перекладача ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 , про обрання відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Угорщини, уродженця м. Кішвард Угорщина, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого машиністом, з середньою освітою, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, раніше не судимого, підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування стороною обвинувачення клопотання про застосування запобіжного заходу.

13.10.2024 року старший слідчий СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_10 за погодженням з прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В рамках даного клопотання слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з можливістю внесення застави в розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

11.10.2024 року о 18 год. 20 хв. Такача Імре затриманий в порядку ст.208 КПК України.

12.10.2024 року Такачу Імре вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, а саме: переправлення осіб через державний кордон України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими слідчому судді, а також вказує на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, запобігти яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Позиції учасників судового засідання.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, просив його задовольнити, зауваживши на наявність ризиків, зокрема можливості підозрюваного ухилятися від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-якому із речей чи документів, які мають істотне значення встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_12 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати до його підзахисного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. При цьому посилався на необґрунтованість пред`явленої підозри та відсутність ризиків, на які вказує сторона обвинувачення.

Підозрюваний Такач Імре підтримав думку свого захисника. Вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення не визнав. Пояснив, що отримує щомісячну заробітну плату в розмірі 480 000 угорських форинтів, жінка отримує щомісячну допомогу по догляду за дитиною в розмірі 25 000 угорських форинтів, нерухомого майна у власності не має.

Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Висновки слідчого судді.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення Такачем Імре кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001593 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3ст.332 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2024 року, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.08.2024 року.

Підставою внесення зазначених відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стало те, що:

- № 1 «07.08.2024 року до ЧЧ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення про те, що громадянин ОСОБА_13 за попередньою змовою з іншими невстановленими особами організували незаконне переправлення осіб чоловічої статі, поза діючими пунктами пропуску в межах Закарпатської області з території України до Угорщини за грошову винагороду»;

- № 2 «13.09.2024 о 19:47 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 13.09.2024 о 19:47 год. за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, м. Чоп, вул. Миру працівниками прикордонної служби разом з працівниками ВМП ГУНП в Закарпатській області було виявлено транспортний засіб марки «Фольксваген Пасат», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в салоні якого було виявлено двох осіб, які намагались незаконно перетнути державний сода України всупереч обмежень встановлених законами України поза межами пунктів пропуску»;

- № 3 «13.09.2024 о 20:55 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 13.09.2024 о 20:54 год. за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, між населеними пунктами Сюрте Паладь - Комарівці, на узбіччі дороги, за 2000 метрів до лінії Державного кордону України працівниками прикордонної служби було виявлено громадян України - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_2 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_3 , які за грошову винагороду в сумі 1000 Євро, в незаконний спосіб мали переправити через Державний кордон України громадянина ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканця АДРЕСА_4 , який знаходився разом із ними. В діях ОСОБА_15 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України».

11.10.2024 року о 18 год. 20 хв. ОСОБА_5 затриманий в порядку ст.208 КПК України.

12.10.2024 року Такачу Імре вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, а саме: переправлення осіб через державний кордон України вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Обставини кримінального правопорушення та причетність Такача Імре до даного кримінального правопорушення, обґрунтованість підозри підтверджується:

- повідомленнями заступника начальника загону з оперативно розшукової діяльності начальника головного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_2 прикордонного загону полковника ОСОБА_18 про виявлення ознак кримінального правопорушення №05/558 від 06.08.2024 року та №05/565 від 09.08.2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 08.08.2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 10.10.2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 12.10.2024 року;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, фото таблицею №1 та довідкою про осіб, які зображені на фотокартках, що пред`являються для впізнання від 12.10.2024 року, відповідно до яких свідок ОСОБА_19 впізнав на фото №1 «ОІмре» організатора незаконного переправлення осіб призовного віку через державний кордон України (провідник);

- протоколом огляду місця події від 11.10.2024 року.

Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч.5 ст.9 КПК України).

Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги вищевказані рішення ЄСПЛ, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення Такачем Імре кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри у вчиненні Такачем Імре інкримінованого йому кримінального правопорушення слідчий суддя вважає передчасними, оскільки на теперішній час здійснюється досудове розслідування зазначеного кримінального провадження, проводяться слідчі та інші процесуальні дії для встановлення обставин події, проте зібрані на даний час по кримінальному провадженню докази є достатніми для висновку поза розумним сумнівом про наявність на теперішній час обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування, суду; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Так, у своїй практиці ЄСПЛ наголошує на тому (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»), що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

Такач Імре підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України. Санкція статті відносить інкриміноване кримінальне правопорушення до тяжких. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58).

Слідчий суддя враховує обґрунтованість підозри у вчиненні Такачем Імре злочину у сфері недоторканості державних кордонів, який вчинено в умовах воєнного стану, тобто особа використала найбільш несприятливий для країни час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищений рівень суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, те, що підозрюваний являється громадянином іноземної держави, а тому, на відміну від військовозобов`язаних громадян України, має можливість під час воєнного часу покинути територію України, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що наведені вище обставини є передумовами та можливістю для втечі підозрюваного з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя, беручи до уваги обставини вчиненого правопорушення, враховуючи, що докази по кримінальному провадженню в повному обсязі не зібрано, вважає, що Такач Імре, перебуваючи на волі, може впливати на свідків, інших підозрюваних з метою дачі, зміни показань на його користь, а це створює загрозу тиску та підбурювання вказаної особи до дачі неправдивих показань або відмови від надання таких.

Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Вказане в сукупності свідчить про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Сторона обвинувачення в своєму клопотанні посилається також на наявність ризиків, передбачених п. 2,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на те, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що вказані ризики не знайшли свого підтвердження в матеріалах, доданих в обґрунтування клопотання, з огляду на наступне.

Стороною обвинувачення не зазначено які саме речі чи документи може знищити підозрюваний ОСОБА_21 , які вони можуть мати доказове значення; вчинений підозрюваним епізод злочинної діяльності згідно матеріалів клопотання є поодиноким, ОСОБА_21 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне джерело доходу (зі слів), а тому слідчий суддя відхиляє ризики, передбачені п. 2,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, як такі, що заявлені формально.

Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч.1 ст.176 КПК України тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч.1 ст.177 КПК України).

Застосування до підозрюваного Такача Імре більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання реалізації ним встановлених ризиків. Слідчий суддя ґрунтує свої твердження на підставі сукупного аналізу як і обставин можливого вчинення кримінального правопорушення, так і зазначених відомостей, що характеризують особу підозрюваного, якому інкримінується вчинення кримінального правопорушення під час дії в України режиму воєнного стану.

Домашній арешт, в тому числі цілодобовий, з огляду на місце реєстрації та проживання підозрюваного поза межами території України, ускладнить контроль за процесуальною поведінкою підозрюваного та може завадити виконанню завдань кримінального провадження на даному його етапі. Застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки є неможливим з огляду на м`якість, а також з огляду на те, що виконання покладених на підозрюваного обов`язків буде залежати виключно від волі самого Такача Імре, їх порушення не матиме для нього очевидних і достатньо суттєвих негативних наслідків.

Таким чином, зважаючи на доволі високі встановлені при розгляді клопотання ризики, з урахуванням особистих характеристик підозрюваного, слідчий суддя приходить висновку, що до Такача Імре слід застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відтак, з огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним Такачем Імре кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

Об`єктивних медичних висновків щодо неможливості тримання Такача Імре в умовах ізоляції слідчому судді стороною захисту не надано.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваного Такача Імре не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останнім відповідного розміру застави.

Таким чином, за наведених вище обставин, слідчий суддя вважає за доцільне обрати підозрюваному Такачу Імре запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 09.12.2024 року.

Відомості, які враховуються слідчим суддею при визначенні підозрюваному Такачу Імре розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так, у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010р., суд зазначив: «п.78. Гарантії передбачені п. 3 статті 5 Конвенції покликані забезпечить не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, вказана сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, чи дій проти поручителів, у випадку його відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. П. 80. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого».

Така ж позиція щодо помірності розміру грошової застави міститься і в рішенні по справі «Єлоєв проти України»: «Закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватись слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами зокрема є майновий та сімейний стан підозрюваного. Європейський суд з прав людини, неодноразово наголошував на тому, що непомірний розмір застави з статками (майновим станом) підозрюваного, є лише формальним виконанням вимог Європейської конвенції з прав людини, тому у своїх рішення суди повинні керуватись також розмірами прибутків підозрюваного. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, що загроза її втрати утримувало підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язків, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людяного проживання».

Як вбачається з наявних у слідчого судді матеріалів, які долучені стороною обвинувачення в обґрунтування поданого клопотання, Такачу Імре інкримінується вчинення в умовах воєнного стану тяжкого злочину, а саме: переправлення осіб через державний кордон України вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Так, згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, між тим згідно зазначеної статті у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину та покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вказані розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен враховувати положення ст. ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя при визначені розміру застави враховує те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та як вже було зазначено вище, являється громадянином іноземної держави, а тому, на відміну від військовозобов`язаних громадян України, має можливість під час воєнного часу покинути територію України.

Слідчим суддею було встановлено, що дійсно обставини вчинення злочину у своїй сукупності обумовлюють необхідність виходу слідчого судді за межі застави, передбаченої п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України з огляду на характер інкримінованого Такачу Імре злочину (переправлення осіб через державний кордон України вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів).

Сторона обвинувачення просить визначити підозрюваному Такачу Імре заставу у розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 211 200 гривень.

Слідчий суддя вважає, що розмір застави, який просить визначити сторона обвинувачення, є не обґрунтованим та з урахуванням обставин вчинення інкримінованого підозрюваному Такачу Імре злочину, а також з огляду на майновий стан підозрюваного, який отримує щомісячні заробітну плату в розмірі 480 000 угорських форинтів (зі слів), що по курсу НБУ (1 HUF =0,1125 грн.) станом на 13.10.2024 становить 54 000 грн., прийшов до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_22 слід визначити заставу у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 302 800,00 гривень, яка, на думку слідчого судді, в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного у випадку її внесення, під загрозою звернення застави в дохід держави, у випадку порушення покладених на нього процесуальних обов`язків.

У разі внесення застави на підозрюваного Такача Імре відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, в залежності від стадії кримінального провадження, на їх першу вимогу; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи; не спілкуватися із свідками, іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09.12.2024 року.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним Такачем Імре, покладених на нього обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, в розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 302 800,00 гривень.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_9 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, в залежності від стадії кримінального провадження, на їх першу вимогу;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не спілкуватися із свідками, іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні.

Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків визначити до 09.12.2024 року.

Роз`яснити підозрюваному Такачу Імре, що у разі невиконання вищевказаних обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Зобов`язати прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_23 негайно повідомити близького родича підозрюваного Такача Імре про тримання під вартою останнього.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконання після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_24