Провадження № 1-кс/643/1303/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

До Московського районного суду м. Харкова надійшла скарга представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в якій останній просить поновити військовій частині НОМЕР_1 процесуальні строки на подання скарги на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, 2 СВ м. Харків, щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань зазначених у заяві (повідомленні) за вих.№2732 від 09.05.2024 відомостей про кримінальне правопорушення за ознаками ст. 407 КК України, яке вчинив солдат ОСОБА_3 ; зобов`язати службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, Другий слідчий відділ (з дислокацією у м. Харкові), внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань зазначені у заяві (повідомленні) за вих.№2732 від 09.05.2024 відомості про кримінальне правопорушення за ознаками ст. 407 КК України, яке вчинив солдат ОСОБА_3 Документ сформований у системі «Електронний суд».

Слідчий суддя, перевіривши виконання вимог ст.ст.303, 304 КПК України за скаргою, встановив наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України визначено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Зі скарги та долучених до неї матеріалів вбачається, що за фактом вчинення солдатом ОСОБА_3 07.03.2024 дій, в яких вбачаються формальні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 КК України військовою частиною НОМЕР_1 до ТУ ДБР у м. Полтаві за вих.№2732 від 09.05.2024 направлено заяву (повідомлення) про вчинене кримінальне правопорушення, яка отримана адресатом 14.05.2024. Визначений ч.1 ст.214 КПК України строк для внесення відповідних відомостей до ЄРДР закінчився 15.05.2024, однак станом на 14.10.2024 ТУ ДБР у м. Полтаві не повідомило військову частину про результати розгляду їх повідомлення про злочин. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 24.09.2024 по справі №642/5924/24 скаргу військової частини НОМЕР_1 в порядку ст.303 КПК України задоволено частково: зобов`язано уповноважену посадову особу Другого СВ (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава розглянути заяву військової частини НОМЕР_1 вих №2732 від 09.05.24 про кримінальне правопорушення вчиненого солдатом ОСОБА_3 , за ознаками ст.407 КК України, та надати заявнику відповідь. 30.09.2024 військовою частиною НОМЕР_1 на електронну адресу 2 СВ м. Харків Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, направлено запит №4533/11/2024/6070 стосовно виконання вимог вищезазначеної ухвали слідчого судді та надання витягу з Єдиного реєстру досудового розслідування за вказаним у повідомленні військової частини фактом вчиненого кримінального правопорушення. Водночас станом на 14.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань повідомлених військовою частиною НОМЕР_1 відомостей про вчинене кримінальне правопорушення не внесено. В обґрунтування клопотання про поновлення процесуального строку для звернення до суду із вказаною скаргою зазначено. З моменту подання до Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Полтаві заяви (повідомлення) про вчинене кримінальне правопорушення за вих.№2732 від 09.05.2024 й по теперішній час військова частина НОМЕР_1 виконувала й продовжує виконувати бойові завдання з відсічі збройної агресії з боку російської федерації на різних ділянках лінії зіткнення з противником, в тому числі, й у різних областях України, у зв`язку з чим, як структурні підрозділи військової частини, що безпосередньо виконують бойові завдання, так і інші її служби зазнають постійних обстрілів й задля збереження життя та здоров`я особового складу вимушені постійно змінювати фактичне місцезнаходження та розосереджувати особовий склад. За таких умов облік військовою частиною поданих заяв (повідомлень) про вчинені кримінальні правопорушення, моніторинг стану їх розгляду та своєчасне, у встановлені ст.304 КПК України строки, оскарження бездіяльності органів, структурних підрозділів та посадових осіб Державного бюро розслідувань щодо не внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, являється ускладненим з об`єктивних, незалежних від військової частини причин.

Згідно ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

У разі пропуску строку з поважних причин, кримінальний процесуальний закон надає особі можливість для його поновлення за відповідним клопотанням, що прямо передбачено ч.1 ст.117 КПК України. При цьому, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строків на оскарження судового рішення, такі підстави.

При цьому, процедура визначення строків для подання скарги до слідчого судді має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності, забезпечення законних інтересів учасників кримінального провадження, та щоб до кожного з них було застосовано належну правову процедуру.

Вищевказане узгоджується із висновком Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 квітня 2017 року №5-440кс(15)16, де під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Зокрема, до їх числа відносяться: 1) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 2) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження; 3) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 4) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 5) несвоєчасне одержання процесуальних документів (наприклад, несвоєчасне одержання копії вироку); 6) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 04 жовтня 2019 року у справі №523/9058/17 по провадженню №51-4871ск19, від 21 грудня 2020 року у справі №404/4580/19 по провадженню №51-6084ск20, і ухвалі Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 12 лютого 2021 року у справі №457/866/18 по провадженню №51-2307ск19, а також судові рішення ККС ВС від 28 січня 2021 року у справі №201/1156/18, від 05 березня 2020 року у справі № 367/5629/16-к, від 30 вересня 2019 року у справі №635/4248/16-к, від 11 червня 2019 року у справі №373/1742/15-к, від 11 червня 2019 року у справі №523/11081/17.

У будь-якому випадку, в силу положень ст.ст.22, 26 КПК України, вказані обставини підлягають підтвердженню учасником кримінального провадження шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Заявник в обґрунтування причини пропущення процесуального строку для оскарження бездіяльності слідчого ТУ ДБР в м. Полтава зазначає, що військова частина НОМЕР_1 виконувала й продовжує виконувати бойові завдання з відсічі збройної агресії з боку російської федерації на різних ділянках лінії зіткнення з противником, в тому числі, й у різних областях України, у зв`язку з чим, як структурні підрозділи військової частини, що безпосередньо виконують бойові завдання, так і інші її служби зазнають постійних обстрілів й задля збереження життя та здоров`я особового складу вимушені постійно змінювати фактичне місцезнаходження та розосереджувати особовий склад.

Однак, слідчий суддя звертає увагу, що скаргу подано через систему «Електронний суд», що ніяким чином не пов`язує необхідність структурних підрозділів військової частини знаходитися в конкретному місці для вирішення питання звернення до суду із відповідною скаргою.

При цьому, як вбачається із ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 24.09.2024 по справі №642/5924/24 факт бездіяльності слідчого, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення за ознаками ст. 407 КК України, яке вчинив військовослужбовець ОСОБА_3 , вже був предметом розгляду слідчого судді. Скаргу військової частини НОМЕР_1 задоволено частково, зобов`язано уповноважену посадову особу Другого СВ (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава розглянути заяву військової частини НОМЕР_1 за вих №2732 від 09.05.24 про кримінальне правопорушення вчиненого солдатом ОСОБА_3 , за ознаками злочину, передбаченого ст.407 КК України, та надати заявнику відповідь. Слідчий суддя звертає увагу скаржника, що на даний момент звернення до суду із скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення за ознаками ст. 407 КК України, яке вчинив військовослужбовець ОСОБА_3 , до Єдиного реєстру досудових розслідувань, ним не подано нових доказів поважності причини пропущення процесуального строку для звернення до слідчого судді із вказаною скаргою, не зазначено, які обставини змінилися або які обставини, були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи та пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Суд звертає увагу, що у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку.

Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності.

Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

При цьому особа, яка бажає подати скаргу має діяти сумлінно для того, що б ефективно реалізувати своє право. Хоча ст.117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на оскарження рішення слідчого, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

За таких обставин, враховуючи тривалість пропуску строку, відсутність надання заявником підтвердження наявності поважних причини пропуску строку, слідчий суддя вважає, що у цій справі відсутні підстави для поновлення строків для оскарження бездіяльності слідчого.

Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів №№2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

З огляду на ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», яка передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, необхідно вказати і на правові позиції Європейського суду з прав людини стосовно доступу до правосуддя та права перегляду судових рішень.

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

На підставі викладеного, скарга представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 303, 304, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У поновленні процесуального строку для оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, представнику військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 відмовити.

Скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення скарги надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї документами.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Ухвала може бути оскаржена заявником безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1