Номер провадження 1-в/754/575/24
У Х В А Л А

Іменем України

26 листопада 2024 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва подання провідного інспектора Деснянського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 , погоджене начальником Деснянського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 , про приведення судового рішення стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до закону та застосування положень ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку із набранням чинності Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024,

в с т а н о в и в:

31 жовтня 2024 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло вищевказане подання органу пробації. Вказане подання обґрунтовано тим, що на обліку Деснянського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області знаходиться ОСОБА_6 , засуджена вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 11.04.2024 за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком з випробовуванням на 2 роки.

Водночас, Законом України №3886-ІХ від 18.07.2024 внесено зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення та скасовано кримінальну відповідальність за правопорушення, передбачені ст. 185, ст. 190, ст. 191 КК України, якщо на момент вчинення таких діянь вартість викраденого майна складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3028 грн. на 2024 рік.

На підставі вказаного, зважаючи на те, що ОСОБА_6 , згідно вироку від 11.04.2024, спричинила майнову шкоду на суму 1288 грн, орган пробації, посилаючись на положення ст. 58 Конституції України, ст. 5 КК України, п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, просить вирішити питання про приведення судового рішення стосовно ОСОБА_6 у відповідність до закону та застосувати положення ч. 2 ст. 74 КК України.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Зважаючи на вказане, суд вважає, що неявка ініціатора подання, який був належним чином повідомлений про місце та час розгляду клопотання, у відповідності до положень ч. 5 ст. 539 КПК України, не перешкоджає розгляду подання.

Ураховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про можливість розгляду подання органу пробації за наявними матеріалами.

Дослідивши подання органу пробації, та матеріали особової справи №307/2024, з`ясувавши правову позицію прокурора, які не заперечували проти звільнення від покарання за декриміналізацією, слід дійти наступних висновків.

Так, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 11.04.2024 ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком з випробовуванням на 2 роки.

Як убачається з вироку, ОСОБА_6 вчинила спричинення майнової шкоди у розмірі 1288 грн.

Вказаний вирок набрав законної сили.

При розгляді подання органу пробації, суд зважає на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Як убачається з положень ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Так, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024, статтю 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладено у новій редакції, зокрема вказано «Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

З урахування вказаних змін, встановленого у 2024 році прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також положень підпункту 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV, пункту 5 розділу ХХ Податкового кодексу України, кримінальна відповідальність за викрадення майна настає лише у тому разі, коли вартість майна перевищує 3 028 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Разом з цим, приписи ст. 58 Конституції України передбачають, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

На підставі вищевказаного, суд приходить до висновку, що положення Закону України № 3886-IX від 18.07.2024, з урахуванням вищевказаних норм, мають зворотну силу в часі та підлягають застосуванню у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 .

З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, зокрема викрадення ОСОБА_6 майна вартістю, що у 2024 році не перевищувала 3028 гривень, її дії після внесення змін Законом України № 3886-IX від 18.07.2024 тягнуть за собою адміністративну відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому суд вважає, що ОСОБА_6 підлягає звільненню від призначеного покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 11.04.2024, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

На підставі вказаного, подання органу пробації необхідно задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 58 Конституції України, статтями 5, 74 КК України, статтями 372, 395, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання провідного інспектора Деснянського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 , погоджене начальником Деснянського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 , про приведення судового рішення стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до закону та застосування положень ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку із набранням чинності Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 11.04.2024 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком з випробовуванням на 2 роки.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянського районний суд м. Києва протягом 7 днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_7