Провадження №: 1-кп/752/1895/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2024 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

провівши в приміщенні суду у місті Києві відкрите судове засідання у кримінальному провадженні № 0000077, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.05.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Диканька Полтавської області, українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , освіта вища (перший рівень), неодружений, непрацевлаштований, не має на утримання неповнолітніх дітей/непрацездатних осіб, раніше не судимий, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що 04.05.2024 неподалік станції Комунального підприємства Київський метрополітен "Видубичі", що у Голосіївському районі м. Києва, у невстановлений точно в ході досудового розслідування час, але не пізніше 19-ї години та за невстановленими чітко географічними координатами, ОСОБА_4 знайшов пакунок з 60 (шістдесятьма) патронами, калібру 5,45 х 39 мм. У це й момент у нього виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи цей умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що знайдені речі є обмеженими в обігу та потребують спеціального дозволу на їх придбання, носіння, зберігання, помістив пакунок з бойовими припасами у свою сумку, яку тримав при собі, тим самим незаконно придбав бойові припаси.

Надалі з незаконно придбаними бойовими припасами ОСОБА_4 прослідував до станції метро "Видубичі", щоб скористатися послугами метрополітену, тим самим продовжив протиправні дії з носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу. У вестибюлі станції метро "Видубичі" ОСОБА_4 був зупинений працівниками поліції та на запитання про наявність при собі заборонених в обігу речей і предметів, повідомив правоохоронці про наявність у нього при собі в сумці патронів, щодо яких він не мав жодних дозвільних документів.

Після цього ОСОБА_4 запросили до кімнати поліції в метрополітені, що розташована у приміщенністанції метро "Видубичі" Комунального підприємства "Київський метрополітен", де в порядку ст. 208 КПК України у ході обшуку затриманої особи у присутності двох понятих чоловічої статі у нього було вилучено з центрального відділення сумки, яку він тримав при собі, 60 патронів калібру 5,45 х 39 мм.

Згідно з висновком експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № СЕ-19/111-24/27710-БЛ від 07.05.2024, складеного на виконання постанови про призначення судової балістичної експертизи, надані на дослідження 60 патронів належать до бойових припасів до нарізної вогнепальної зброї, виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена у ч. 1 ст. 263 КК України - придбання, носіння, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, що за нормами ст. 12 КПК України класифікується як тяжкий злочин.

Вказаних висновків суд дійшов також і з огляду на те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті та повністю визнав свою вину, отримавши згоду сторін,суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що характеризують його особу і стосуються вирішення питання про долю речових доказів і процесуальних витрат, а також інших, які дозволяють встановити наявність фактів та обставин, що мають значення для цього кримінального провадження.

У ході допиту ОСОБА_4 свою вину у незаконному придбанні, носінні, зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу визнав повністю, надав покази у яких підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені у установчій частині вироку, зокрема у частині способу, дати, орієнтовного часу і місця вчинення злочину. Зокрема обвинувачений повідомив, 04.05.2024 ввечері після зустрічі з друзями, прямував додому. Недалеко від станції метрополітену "Видубичі" знайшов пакунок, в якому були патрони. Взяв їх і поклав до себе в сумку, хоча причин для таких своїх дій пояснити собі не може. Коли зайшов до метро, до нього підійшов поліцейський, перевірив документи, запитав, чи не зберігає він при собі щось незаконне, навів перелік речей, які є забороненими. На що він ( ОСОБА_4 ) відповів, що має при собі патрони. Дозволів на зберігання, придбання бойових припасів не мав. Під час обшуку були присутні поняті. Скарг на правоохоронців не має.

Під час розгляду справи та в ході допиту обвинувачений свідомо і добровільно підтвердив, що всі обставини, відображені в обвинувальному акті, відповідають дійсності, до свого вчинку ставиться негативно, засуджує власну поведінку, розуміє, що вчинив злочин, зобов`язується подібного не вчиняти.

При цьому ОСОБА_4 щиро розкаявся та виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні чіткі, послідовні, не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Отже, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - незаконне придбання, носіння, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає.

Під час судових дебатів сторони оголосили свої міркування щодо міри необхідного покарання, зокрема, прокурор просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки із застосуванням приписів ст. 75 КК України, посилаючись на можливість звільнення ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, з установлення іспитового строку та з покладенням на нього обов`язків за ст. 76 КК України.

Сторона захисту підтримала позицію прокурора, просили зважити на наявність обставин, які пом`якшують покарання.

Обвинувачений під час останнього слова зазначив, що провину у скоєному визнає у повному обсязі та щиро кається, шкодує про вчинене, зробив для себе належні висновки.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд враховує позицію сторони обвинувачення про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства через застосування приписів ст. 75 КК України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який до кримінальної відповідальності не притягався, на обліку лікаря нарколога і лікаря психіатра не перебуває, отримав вищу освіту, має постійне місце проживання і реєстрації, планує, у своєму віці, добровільно вступити до лав Збройних Сил України.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття, яке полягає у жалю з приводу вчиненого, осуді своєї поведінки, визнанні обставин регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України щодо події кримінального правопорушення, у тому числі, часу, місця, способу учинення.

Обставин, які обтяжують покарання за ст. 67 КК України в обвинувальному акті не вказано, судом не встановлено.

З огляду на викладене, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. При цьому суд знаходить можливість звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням у порядку ст. 75 КК України та з покладенням на нього обов`язків за п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. На думку суду виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства з огляду на дані про його особу, які викладені вище, молодий вік, усвідомлення вчиненого, високий рівень правосвідомості.

Призначаючи покарання, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України та враховує при цьому, що метою покарання має стати перевиховання та виправлення, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до правил, передбачених ст. 100 КПК України.

Питання запобіжного заходу після надходження обвинувального акта до суду не вирішувалися та підстав для застосування запобіжних заходів до набрання вироком законної сили не вбачається.

У порядку ст. 124 КПК України на обвинуваченого покладаються документально підтверджені витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведених експертного дослідження у сумі 3 029,12 грн.

Керуючись ст. 349, 368-371, 373-374, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, тривалістю 1 (один) рік.

Згідно з приписами ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи (у разі працевлаштування), навчання (у разі продовження рівнів освіти).

Речові докази, а саме:

- 60 патронів калібру 5,45х39 мм, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Управління поліції в метрополітені Головного управління Національної поліції в місті Києві - знищити;

- пістолет самозарядний сигнально-шумовий "Retay", який повернуто ОСОБА_4 , залишити у його власності.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведеного експертного дослідження за висновком від 07.05.2024 № СЕ-19/111-24/27710-БЛ в сумі 3 029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн 12 коп.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення за винятком підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України (щодо обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційноїскарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1