Справа № 553/1539/22
№ провадження 1-кп/646/32/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2024 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000359 від 21.03.2022 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, при вирішенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Прокурор Слобідської окружної прокуратури м.Харкова Харківської області ОСОБА_5 подав до суду клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , в якому просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, який спливає 24.10.2024, посилаючись на те, що, ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати, а саме: переховування від суду, оскільки злочин, який інкримінується ОСОБА_3 є особливо тяжким, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити нові кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_3 не має стабільного доходу та міцних соціальних зв`язків, а також раніше засуджувався за вчинення корисливого злочину. Запобігання вищевказаним ризикам можливо лише шляхом застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Подане клопотання прокурор підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання за його необґрунтованістю та недоведеністю ризиків, які на даний час зменшилися, просили змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд дійшов таких висновків.

При вирішення клопотань прокурора суд враховує, що згідно із ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду провадження зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Попередньою ухвалою суду в цьому ж провадженні про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурором було доведено існування ризику переховування та вчинення інших кримінальних правопорушень.

На момент вирішення чергового клопотання прокурора з огляду на тяжкість та характер пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення та дані, що характеризують його особу та поведінку до моменту їх затримання та поміщення під варту, на думку суду, свідчить про продовження існування ризику переховування обвинуваченого від суду.

Поряд із цим, судом враховуються дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, у період воєнного стану, поєднаного з насильством, яке не є безпечним для життя чи здоров`я потерпілого, неодружений, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований і не має постійного джерела доходу, в силу ст. 89 КК України не судимий.

Разом із тим, оскільки вже досліджено всі докази в даному провадженні, допитано обвинувачених, потерпілого та свідків, суд вважає, що прокурором не доведено існування ризику вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 інших кримінальних правопорушень. Про вчинення інших правопорушень ОСОБА_3 підозру не вручено, обвинувачення не пред`явлено.

При цьому, суд зазначає, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Згідно з сформованою практикою Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

В той же час завершити розгляд провадження до закінчення строку тримання під вартою обвинуваченого не можливо з причин, що від суду не залежать, оскільки не проведено судові дебати.

На даній стадії судового провадження суд вважає, що прокурором з огляду на вже досліджені в судовому засіданні докази провадження, дані про особу обвинуваченого доведено ту обставину, що інші більш м`які запобіжні заходи у разі застосування їх до обвинуваченого не зможуть запобігти ризику переховування від суду, тому відсутні підстави для задоволення клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт.

Так, відповідно до ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З огляду на викладене, суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави при продовженні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. ст.ст. 177, 178, 197, 206, 322, 331 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 15 грудня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Встановити строк дії ухвали до 15.12.2024 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду, що не зупиняє її виконання.

Головуючий: ОСОБА_1