Справа № 128/4193/24
УХВАЛА

Іменем України

24 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» на засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21.02.2024 за ч. 1 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі,

про перегляд ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшло подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» щодо засудженого ОСОБА_4 про перегляд ст. 185 КК України у зв`язку з набранням законної сили Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Представник ДУ «Стрижавська ВК (№81)» та засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви, відповідно до яких судове засідання просять проводити у їх відсутність.

Прокурор в судовому засіданні просив подання задовольнити частково та звільнити засудженого від відбування покарання за ч. 1 ст. 185 КК України за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21.02.2024 та за ч. 4 ст. 185 КК України за вироком Галицького районного суду м. Львова від 22.06.2022, який врахований при призначенні покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України вироком Залізничного районного суду м. Львова від 03.10.2022, враховуючи вартість викраденого ним майна на час вчинення злочинів, вважати ОСОБА_4 таким, що засуджений та відбуває покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Вивчивши подання установи виконання покарань, з`ясувавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши матеріали даної справи та особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21.02.2024 за ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Залізничного районного суду м. Львова від 03.10.2022 за ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України, визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Так, вироком Залізничного районного суду м. Львова від 03.10.2022, ОСОБА_4 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. Остаточне покарання було визначено на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 22.06.2022 у вигляді позбавлення волі терміном на 5 років 1 місяць.

Вироком Галицького районного суду м. Львова від 22.06.2022 ОСОБА_4 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 було звільнено від відбування покарання за цим вироком з випробуванням.

Зазначеними вироками встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення за вироком Галицького районного суду м. Львова від 22.06.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України, 02.05.2022 на суму 616, 59 грн, 02.05.2022 на суму 428 грн, за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 03.10.2022, за ч. 4 ст. 185 КК України, 07.07.2022 на суму 4 150 грн, та за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21.02.2024, за ч. 1 ст. 185 КК України, 07.01.2022 на суму 299, 05 грн.

Законом України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року (далі по тексту Закон України № 3886-ІХ), до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0, 5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян за ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0, 5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Тобто крадіжка майна, вартість якого не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з 09.08.2024 не є кримінальним правопорушенням.

Згідно п. 5 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, сума податкової соціальної пільги встановлена в розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, два неоподаткованих мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, станом на 01.01.2022 становив 2 481 грн, в зв`язку з чим відповідальність за дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 185 КК України, на суму 299, 05 грн та на суму 616, 59 грн, 428, 28 грн у 2022 році, на час розгляду подання передбачена ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 07.10.2024 у справі № 128/1566/21, зроблено правовий висновок, що Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння. Із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 НМ. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.

З огляду на наведене, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Так, ОСОБА_4 підлягає звільненню від покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21.02.2024, оскільки кримінальна караність діяння, за яке він засуджений даним вироком, скасована.

Разом з тим, оскільки згідно вироку Залізничного районного суду м. Львова від 03.10.2022 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, яким завдано шкоду на загальну суму 4 150 грн, що перевищує поріг настання кримінальної відповідальності за крадіжку на час вчинення відповідного злочину, відтак відсутні підстави стверджувати про внесення змін, які б усували караність ОСОБА_4 за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, а саме у зв`язку із декриміналізацією вчинених ним діянь, тому засуджений підлягає продовженню відбування призначеного йому покарання за дане діяння.

При цьому суд також враховує, що діяння, за які йому призначено покарання за ч. 4 ст. 185 КК України вироком Галицького районного суду м. Львова від 22.06.2022, також не є на даний час кримінально-караними, оскільки даними кримінальними правопорушеннями завдано матеріальну шкоду в розмірі, що не перевищують поріг настання кримінальної відповідальності за крадіжку, враховуючи Закон України № 3886-ІХ.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вирок Залізничного районного суду м. Львова від 03.10.2022 слід привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18.07.2024.

Зокрема, ОСОБА_4 слід вважати засудженим та таким, що відбуває покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 03.10.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України із призначеним покаранням у виді 5 років позбавлення волі, без застосування сукупності вироків, враховуючи вищевикладені обставини.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 5, 74 КК України, суд,

УХВАЛИВ:

Подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21.02.2024 за ч. 1 ст. 185 КК України та вироком Галицького районного суду м. Львова від 22.06.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діянь, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024.

Привести у відповідність чинному законодавству вирок Залізничного районного суду м. Львова від 03.10.2022.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що засуджений та відбуває покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 03.10.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України із призначеним покаранням у виді 5 років позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк, який відбутий ним з часу затримання, а тому строк відбування покарання рахувати з дня фактичного затримання, а саме з 07.07.2022.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: