справа № 619/9563/24
провадження № 1-кс/619/1196/24
УХВАЛА

іменем України

26 листопада 2024 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001361 від 20 листопада 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

Прокурор Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001361 від 20 листопада 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що до 20.11.2024 близько 07 год 25 хв невстановлена слідством особа, під час воєнного стану, перебуваючи за адресою: буд. АДРЕСА_1 , таємно викрала майно, що належало ОСОБА_4 , чим спричинила останній матеріальну шкоду (ІТС «ІПНПУ» № 11850 від 20.11.2024).

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчиинення кримінального правопорушння та відшукання предметів, знарядь та інших речових доказів, а також встановлення фактичних відомостей щодо вищевказаних протиправних дій, 20.11.2024 слідчим СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 здійснено виїзд та проведено огляд відкритої ділянки місцевості, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . В ході проведення огляду місця події за вищевказаною адресою, на підставі заяви про добровільну видачу, було добровільно видано наступне майно:

-пусту пляшку вина, з написом «Aznauri», яку поміщено до полімерного сейф-пакету НПУ № PSP3014485, з пояснювальними написами та підписами;

- ланцюжок жовтого кольору з невідомого металу, який поміщено до полімерного сейф-пакету НПУ №1000619, з пояснювальними написами та підписами.

Постановою слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 20.11.2024 вказані вище предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Метою накладення арешту на вищевказане майно є збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховання, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, для забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність їх використання в ході досудового розслідування в якості доказів, для призначення судових експертиз та проведення інших слідчих (розшукових) дій.

Всі зазначені вище процесуальні дії направлені на здійснення швидкого, неупередженого та об`єктивного досудового розслідування з метою встановлення істини по кримінальному провадженню.

25 листопада 2024 року прокурором у кримінальному провадженні до слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області було подано клопотання про арешт вищевказаного майна.

В клопотанні прокурор зазначає, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 167, ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що вилучене майно одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення та є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, збереження речових доказів необхідне для проведення слідчих дій, а саме: огляду предметів, проведення відповідних експертних досліджень, з метою встановлення осіб, які можуть мати відношення до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Метою накладання арешту на вищезазначене майно є збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, для забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність їх використання в ході досудового розслідування в якості доказів, для призначення судових експертиз та проведення інших слідчих (розшукових) дій.

Оскільки вище вказане майно зберігає на собі сліди кримінального правопорушення і є речовими доказами по справі, посилаючись на положення ст.ст. 36, 64-2, 167-174 КПК України, прокурор просить накласти арешт на зазначене вище майно, яке було тимчасово вилучене під час обшуку, з метою забезпечення збереження речових доказів, проведення судових експертиз та яке може бути використане, як доказ у кримінальному провадженні.

В судове засідання прокурор не з`явився, надала до суду заяву, в якій клопотання підтримала, просила його задовольнити з підстав, зазначених у ньому, та просив судовий розгляд провести у її відсутність.

Відповідно до ч. 1 статті 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого (а у визначених законом випадках дізнавача) та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи стислі строки, встановлені законом для розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання без участі сторін та без фіксації даної процесуальної дії за допомогою технічних засобів відповідно до положень частини 1, 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, доводів сторін кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

Судом встановлено, що 20 листопада 2024 року до ЄРДР внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

20.11.2024 слідчим СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 проведено огляд місця події на підставі заяви про добровільну видачу, за адресою: АДРЕСА_2 , було добровільно видано наступне майно:

-пусту пляшку вина, з написом «Aznauri», яку поміщено до полімерного сейф-пакету НПУ № PSP3014485, з пояснювальними написами та підписами;

-ланцюжок жовтого кольору з невідомого металу, який поміщено до полімерного сейф-пакету НПУ №1000619, з пояснювальними написами та підписами, яке було вилучено.

Постановою слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 від 20.11.2024 вищевказані предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001361 від 20 листопада 2024 року.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину та завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Метою накладання арешту на вищезазначене майно є забезпечення кримінального провадження, зокрема, необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення судових експертиз та проведення інших слідчих дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України, матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, є речовими доказами по справі.

Проаналізувавши вищенаведені обставини, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду клопотання є достатньо підстав вважати, що майно, вказане у клопотанні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та ст. 170 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що вилучене майно відповідає критеріям речового доказу та є достатні підстави вважати, що воно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження так як незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 131, 132, 169-173, 175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, із забороною відчуження, користування та розпорядження в рамках кримінального провадження № 0001361 від 20 листопада 2024 року, вилучені в ході огляду відкритої ділянки місцевості, за адресою: АДРЕСА_2 , зокрема на:

-пусту пляшку вина, з написом «Aznauri», яку поміщено до полімерного сейф-пакету НПУ № PSP3014485, з пояснювальними написами та підписами;

- ланцюжок жовтого кольору з невідомого металу, який поміщено до полімерного сейф-пакету НПУ №1000619, з пояснювальними написами та підписами.

Зберігання арештованого майна здійснювати відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1