23.08.2024
Справа № 331/1409/21
Провадження № 1-кп/331/508/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«23» серпня 2024 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3 в режимі відеоконференції

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

представника

потерпілого адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003100 від 26.11.2020 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта професійно-технічна, сімейний стан одружений, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003100 від 26.11.2020 року відносно ОСОБА_5 за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Так, відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_5 висунуто обвинувачення в тому, що він 25.11.2020 року, приблизно о 13 годині 35 хвилин, керуючи автомобілем «Форд Транзит Коннект» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Шкільної з боку вул. Запорізької в напрямку регульованого світлофором перехрестя з вул. Фортечною в м. Запоріжжі. При цьому, швидкість руху автомобіля під керуванням ОСОБА_5 складала 57?57.9 км/год, що перевищує максимально допустиму швидкість руху на даній ділянці дороги - 50 км/год.

В цей же час, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Деу Ланос» реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух по проїзній частині вул. Шкільної у зустрічному для водія ОСОБА_5 напрямку.

Під час руху на регульованому світлофором перехресті вул. Шкільної та вул. Фортечної, водій ОСОБА_4 , діючи в порушення вимог п.п. 10.1, 16.6 правил безпеки дорожнього руху, не переконався в безпеці своїх дій, дорогу транспортному засобу під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався у зустрічному напрямі прямо, не надав, а почав виконувати маневр лівого повороту для подальшого руху в бік ОСОБА_8 .

В свою чергу водій ОСОБА_5 , діючи в порушення вимог Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, а саме: п. 12.4, відповідно до якого «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.» та п. 12.9, у якому зазначено «Водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 12.7...», маючи об`єктивну спроможність виявити автомобіль «Деу Ланос», водій якого повертаючи наліво - виїхав на смугу його руху, здійснюючи рух із перевищенням максимально дозволеної швидкості руху, своєчасних заходів для гальмування, аж до повної зупинки керованого ним транспортного засобу, не застосував.

Внаслідок порушень правил безпеки дорожнього руху з боку водіїв ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , відбулось зіткнення правої бічної частини автомобілю під керуванням водія ОСОБА_4 та передньої частини автомобілю під керуванням водія ОСОБА_5 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 150/к від 02.03.2021 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді:

- закритого переломовивиху середньої фаланги 3-го пальця лівої кисті із наступним проведенням відкритого вправлення та остеосинтезу спицями (оперативне втручання 24.12.20 р.), синця з набряком м`яких тканин в ділянці всіх фаланг 3-го пальця лівої кисті по долонній поверхні, із наступним розвитком контрактури м`язів суглобів лівої кисті, помірних проявів лімфостазу, що кваліфікується як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я;

- тупої травми правого колінного суглобу: забою кісткового мозку латерального виростка великогомілкової кістки, травматичного ушкодження клубово-великогомілкового тракту, травматичного пошкодження заднього рогу медіального меніска, на тлі дегенеративного гонартроза колінного суглобу 1 ступеня, синця з набряком м`яких тканин від рівня нижньої третини правого стегна з розповсюдженням на ділянку середньої третини правої гомілки по зовнішній поверхні, що кваліфікуються як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я;

- рани в ділянці лоба ліворуч, слідом загоєння якої став виявлений при огляді (10.02.2021 р.) рубець, що кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я;

- синців в ділянках правого плечового суглоба по задній поверхні, 7-9-го ребер по правій задньо-пахвинній лінії, правого стегна по зовнішній поверхні в середній третині, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Порушення водієм ОСОБА_5 , згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи № CE-19/108-21/128-ІТ від 23.02.2021 року, вимог п.п. 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху, знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП та її наслідками. В цей же час, дії водія ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху, що також перебуває у причинному зв`язку із подією ДТП.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке кваліфікується як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Обвинувачений підтримав вказане клопотання за викладеними вище мотивами та обґрунтуванням, просив його задовольнити.

Прокурор не заперечував проти задоволення заявленого клопотання, посилаючись на наявність законних підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття провадження.

Потерпілий ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_7 покладали вирішення вказаного клопотання на розсуд суду.

Розглянувши клопотання по суті та, долучивши його до матеріалів кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, суд дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів. Разом з цим, інкриміноване йому кримінальне правопорушення мало місце 25.11.2020 року.

З огляду на викладене, на час прийняття рішення по даному кримінальному провадженню минуло три роки, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України. Крім того, з моменту скоєння кримінального правопорушення перебіг строків давності не зупинявся та не переривався.

Разом з цим, відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності та надав свою згоду на закриття кримінального провадження за даних нереабілітуючих підстав.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Стосовно цивільного позову, заявленого потерпілим ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`ю в розмірі 46108 гривень 37 копійок, суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову або відмову в ньому може бути прийнято лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи постановленні ухвали про застосування до особи примусових заходів медичного або виховного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд приходить до висновку, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 не підлягає розгляду у випадку закриття кримінального провадження судом.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження за встановлених КПК підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, заявлений потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов про стягнення зі ОСОБА_5 моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`ю в розмірі 46108 гривень 37 копійок необхідно залишити без розгляду, що за змістом ч. 7 ст. 128 КПК України не позбавляє можливості потерпілого пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 286, 372 КПК України, ст. 49 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003100 від 26.11.2020 року відносно ОСОБА_5 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрити.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на його користь моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`ю в розмірі 46108 гривень 37 копійок залишити без розгляду.

Роз`яснити потерпілому ОСОБА_4 , що залишення цивільного позову без розгляду не перешкоджає його праву на звернення до суду з аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 грудня 2020 року, на автомобіль «Форд Транзит Коннект» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить ОСОБА_9 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1, а.п. 90).

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 грудня 2020 року, на автомобіль «Деу Ланос» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить ОСОБА_4 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (т. 1, а.п. 93).

Речові докази:

- автомобіль «Форд Транзит Коннект» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на зберігання ОСОБА_5 залишити у законного власника за належністю (т. 1, а.п. 91-92);

- автомобіль «Деу Ланос» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 залишити у законного власника за належністю (т.1, а.п. 94-95).

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1