Справа № 308/7212/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС 1-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про вирішення питання щодо речових доказів у зв`язку із закриттям кримінального провадження № 0000225,-

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС 1-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Закарпатській області підполковник юстиції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із вищевказаним клопотанням, в якому просить в порядку ст. 100 КПК України вирішити вирішити питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні № 0000225, а саме друкарського обладнання «Canon» та товарно-супровідних документів на вантаж.

В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що як вбачається із матеріалів даного кримінального провадження, 11.03.2024 року процесуальним керівником Офісу Генеральної прокуратури із кримінального провадження № 0000021, відомості про яке внесені 10.01.2023 року, виділені матеріали провадження та внесені відомості до ЄРДР за № 0000225, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Згідно матеріалів провадження підставою для внесення відомостей до ЄРДР слугував рапорт оперативного співробітника у відповідності до якого на митному пості « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Закарпатської митниці на виїзд з території України в напрямку Румунії проходять митне оформлення 4 вантажні автомобілі, які перевозять друкарське обладнання «Canon» та у відповідності до товарно-супровідних документів імпортером вантажу є ТОВ «Канон Ру» (109028, російська федерація, м. Москва, Серебряніческа наб., буд. 29), відправником вказаного вантажу є «Canon Europe N.V.» (Нідерланди) та «Canon CEE GmbH» (Австрія), а фактичним отримувачем «Comportal LLP» і «Marvel Kazakstan LLP» (Казахстан) та «Fist Elektroniks» (Узбекистан). Також, в рапорті зазначено, що у відповідності до відкритих джерел стало відомо про те, що 02.03.2022 року керуючий директор «Canon EMEA» у Центральній та Східній Європі оголосив про припинення поставок продукції «Canon» до рф, у зв`язку з початком повномасштабного вторгнення рф в Україну. Таким чином, оперпрацівником було зроблено припущення, що переміщуваний вантаж друкарське обладнання «Canon» повинно бути поставлене на територію рф, а не в Казахстан, як це вказано в товарно-супровідних документах.

В подальшому, в період з 13 січня по 15 січня 2023 року слідчим ГСУ СБУ за правилами обшуку, в рамках кримінального провадження № 0000021, проведено огляд вантажних автомобілів марки «Ман», з д. н. НОМЕР_1 , причіп НОМЕР_2 , марки «Ман», з д. н. НОМЕР_3 , причіп НОМЕР_4 , марки «Ман», з д. н. НОМЕР_5 , причіп НОМЕР_6 та марки «Ман» з д. н. НОМЕР_7 , причіп НОМЕР_8 , в ході якого вилучено перевозимий даними автомобілями вантаж друкарське обладнання «Canon» та товарно-супровідні документи на вантаж.

Надалі, 16.01.2023 року вилучений вантаж друкарське обладнання «Canon» та товарно-супровідні документи на вантаж були визнані речовими доказами в провадженні та 18.01.2023 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва накладено арешт на вказаний вантаж та документи.

19.07.2024 року заступником начальника слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області підполковником юстиції ОСОБА_6 прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0000225 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України та скасовано арешт на майно.

Водночас слідчий стверджує, що у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України, у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. Та звертає увагу на п.п. 1, 3, 4 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Тому вважає, щоу даному кримінальному провадженні необхідно прийняти рішення про долю речових доказів, а саме друкарського обладнання «Canon» та товарно-супровідних документів на вантаж, які є предметами кримінального правопорушення.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив задовольнити.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як встановлено слідчим суддею, Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000021 від 10.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

11.03.2024 року матеріали досудового розслідування виділено в окреме провадження №0000225 від 11.03.2024 року за ч. 4 ст. 111-1 КК України та визначено підслідність за Слідчий відділом СБУ в Закарпатській області.

18.01.2023 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва у справі № 761/1545/23 задоволено клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора та накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку вантажного транспортного засобу "MAN" з державним номерним знаком НОМЕР_5 , VIN НОМЕР_9 з напівпричепом НОМЕР_6 , VIN НОМЕР_10 , який знаходився на території митного поста "Дякове" Закарпатської митниці Державної митної служби, за адресою: Закарпатська область, Виноградівський район, с. Неветленфолу, вул. Фогодо, буд. 106.

8.01.2023 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва у справі № 761/1546/23 задоволено клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора та накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку вантажного транспортного засобу "MAN" з державним номерним знаком НОМЕР_11 , VIN НОМЕР_12 з напівпричепом НОМЕР_2 , який знаходився на території митного поста "Дякове" Закарпатської митниці Державної митної служби, за адресою: Закарпатська область, Виноградівський район, с. Неветленфолу,

вул. Фогодо, буд. 106.

18.01.2023 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва у справі № 761/1544/23 задоволено клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора та накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку вантажного транспортного засобу "MAN" з державним номерним знаком НОМЕР_7 , VIN НОМЕР_13 з напівпричепом НОМЕР_8 , VIN НОМЕР_14 , який знаходився на території митного поста "Дякове" Закарпатської митниці Державної митної служби, за адресою: АДРЕСА_1 .

18.01.2023 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва у справі № 761/1547/23 задоволено клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора та накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку вантажного транспортного засобу "MAN" з державним номерним знаком НОМЕР_15 , VIN НОМЕР_16 з напівпричепом НОМЕР_17 , VIN НОМЕР_18 , який знаходився на території митного поста "Дякове" Закарпатської митниці Державної митної служби, за адресою: АДРЕСА_1 .

Метою накладення арешту на вищевказане майно відповідно до ухвал слідчого судді є збереження речових доказів.

Постановами старшого слідчого в ОВС 2 відділення 2 відділу 4 управління досудового розслідування Головного СУ СБУ України від 16.01.2023 року вищевказане вилучене майно визнане речовими доказами.

19.07.2024 року заступником начальника слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області підполковником юстиції ОСОБА_6 закрито кримінальне провадження №0000225 від 11.03.2024, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Та постановлено долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Частиною 1 ст. 1 КПК встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК. За змістом статей 173, 174 цього Кодексу під час досудового розслідування, судового розгляду питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд відповідно.

Частини 3 та 4 ст. 174 КПК регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Разом із тим, за приписами частини 4, якою доповнено ст. 132 КПК Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння» № 2810-IX від 01 грудня 2022 року (набрав чинності 29 грудня цього ж року), ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч. 4 ст. 132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи ч. 4 ст. 132 КПК є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи ч. 4 ст. 132 КПК вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

У даній справі кримінальне провадження закрив заступник начальника слідчого відділу УСБУ України в Закарпатській області на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК, і з цього моменту припинили дію ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000021 від 18.01.2024 року, наслідком чого є скасування арешту як заходу забезпечення кримінального провадження.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 квітня 2024 року в справі № 554/2506/22.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий посилається на ч. 9 ст. 100 КПК, а саме те, що у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. Та зазначає, що відповідно до п.п. 1, 3, 4 ч. 9 ст. 100 КПК України:

- гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфісковуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю);

- майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується;

- майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується, а у разі необхідності - передається до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання.

Однак, слідчий суддя вважає, що речі які визнані речовими доказами у даному кримінального провадженні, не є ані грошима, цінностями та іншим майном, яке підшукане, виготовлене, пристосоване або використане як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, ані предметами кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучені з обігу, оскільки таке кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Окрім того, чинний кримінальний процесуальний закон розрізняє поняття «суд» та «слідчий суддя», визначаючи стадії кримінального провадження (досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність) здійснення ними своїх повноважень та належним чином розмежовуючи їх.

Відповідно до ст. 100 ч. 9 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Тобто, у випадку, коли кримінальне провадження закрите слідчим, клопотання подане в порядку ст. 100 ч. 9 КПК України про долю речових доказів вирішується судом, а не слідчим суддею.

Відповідні висновки щодо застосування норм права сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 243/6674/17-к, у провадженні №13-16 cво 18 та у справі № 237/1459/17, у провадженні № 13 - 19 кс 18, а також у постанові Верховного Суду України від 12 жовтня 2017 року № 5 142 кс (15) 17 у справі № 757/49263/15-к.

Таким чином, беручи до уваги положення ст. 26 КПК України, оскільки слідчий суддя вирішує виключно ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, враховуючи те, що слідчий суддя який не наділений повноваженнями вирішувати питання про долю речових доказів у даному випадку, вважаю, що клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

Керуючись ч.9 ст. 100, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС 1-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про вирішення питання щодо речових доказів у зв`язку з закриттям кримінального провадження № 0000225 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1