Дата документу 17.09.2024
Справа № 334/7230/24
Провадження № 1-кп/334/662/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, неодруженого, офіційно непрацюючого, немаючого на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

установив:

ОСОБА_4 достовірно знаючи, що у зв`язку з військовою агресією РФ проти України з 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан, 31.07.2024 приблизно о 21:20, діючи в умовах воєнного стану, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , побачив, що біля кущів, без нагляду, хтось залишив жіночу сумку. ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, біля вищезазначених кущів таємно викрав жіночу сумку, в якій знаходилися мобільний телефон Redmi 9С NFC Midnight Gray 3GB RAM 64GB ROM, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , IMEІ2: НОМЕР_2 вартістю 3899 гривень, в якому знаходилися сім-карти мобільних операторів зв`язку «Київстар» та «Лайф», що не представляють матеріальної цінності для потерпілої та грошові кошти на загальну суму 550 гривень.

Після чого ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину з викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 4449 гривень.

Суд кваліфікує вказані дії обвинуваченої за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

Разом із обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості укладена між прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, свою вину визнав беззастережно повністю, просив призначити узгоджену міру покарання, згоден з умовами угоди, розуміє наслідки укладання угоди, угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу. В судовому засіданні повідомив, що в повному обсязі розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, зазначеним в угоді.

Прокурор та захисник також просили суд затвердити вказану угоду.

Статтею 474 КПК України регламентований загальний порядок судового провадження на підставі угоди.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, підозрюваний у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами узгоджено в угоді про визнання винуватості, що при затвердженні угоди обвинуваченому буде призначено покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі. Крім того, сторони вважають, що наявні підстави для застосування положень статей 75, 76 КК України. Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_4 згоден, що засвідчив власноручним підписом.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваній.

Розглядаючи в порядку ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить із такого.

Частиною третьою статті 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження розслідування в порядку, передбаченому ст. 468-475 КПК України.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Потерпілою ОСОБА_6 надано письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним

Не встановлено обставин, які б могли свідчити, що умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Крім того, укладена угода не має преюдиціального значення для кримінальних проваджень щодо будь-яких інших осіб.

Також умови угоди відповідають інтересам суспільства, які полягають у своєчасному розкритті злочинів, а відтак затвердження угоди у даному провадженні забезпечить справедливе та в розумні строки вирішення кримінальної справи при мінімальних витратах державних ресурсів, а також зменшить навантаження на органи прокуратури і суд.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні даної угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України.

В укладенні даної угоди згідно зі ст. 52 КПК України брав участь захисник.

Враховуючи викладене, та те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку про можливість затвердження даної угоди та призначення підозрюваному узгодженого сторонами виду та міри покарання.

Керуючись статтями 314, 374, 468, 469, 471, 473-475, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

ухвалив:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Речовий доказ: мобільний телефон Redmi 9С NFC Midnight Gray 3GB RAM 64GB ROM, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , IMEІ2: НОМЕР_2 , який переданий ОСОБА_6 на зберігання залишити за належністю.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та призначення судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, зокрема: обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена, до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 1 ст. 472 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1