ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/819/464/24 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.309 КК України
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 02 серпня 2024 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсон, громадянина України, неодруженого, тимчасово не працевлаштованого, утриманців не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 18.07.2014 за ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років, звільнився 20.02.2020 року у зв`язку з відбуттям строку покарання,

визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.2 ст.59-1 КК України, на ОСОБА_7 покладено наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення експертизи в розмірі 1893,20 грн.

Вирішено питання речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за вчинення вищевказаного кримінального проступку за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 переслідуючи прямий умисел направлений на порушення встановленого правового режиму обігу психотропних речовин, встановленого ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», згідно з якою обіг психотропних речовин включених до Списку № 2 Таблиці №1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 6 травня 2000 року, на території України заборонено, 17.07.2024 близько 17:40 годин, перебуваючи поблизу Херсонського загальноосвітнього навчально-виховного комплексу № 48 Херсонської міської ради, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно без мети збуту придбав шляхом привласнення знайденого речовину світло-кремового кольору, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якої становить 0,1921 грам, яку надалі для власного вживання, незаконно без мети збуту, зберігав при собі у лівій шкарпетці, до моменту вилучення її співробітниками поліції в ході огляду місця події, який було проведено 17.07.2024 в період часу з 18:31 годин до 18:46 годин біля будинку АДРЕСА_3 .

Не погодившись з вироком суду першої інстанції прокурор подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок скасувати в частині призначеного покарання та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки. В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність вироку у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що поза належною увагою суду фактично залишено той принцип, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення.

Зокрема, апелянт зазначає про те, що призначаючи ОСОБА_7 покарання у виді пробаційного нагляду, суд першої інстанції не врахував того, що ОСОБА_7 має негативну репутацію, є особою схильною до вчинення умисних злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіатів, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів у цій сфері, після відбуття покарання за вчинення тяжкого злочину у сфері незаконного обігу наркотичних та психотропних речовин, маючи непогашену у законному порядку судимість, знов вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним придбанням та зберіганням психотропних речовин, що свідчить про систематичність його злочинної діяльності у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, та небажання ставати на шлях вправлення, що значною мірою підвищує його суспільну небезпечність.

Також, апелянт вказує на те, що приймаючи рішення про призначення покарання у виді пробаційного нагляду, суд не зважив на конкретні обставини вчинення злочину, зокрема на те, що викриття злочинної діяльності ОСОБА_7 стало можливим виключно через втручання працівників правоохоронного органу.

Крім того, на думку апелянта, суд не надав належної оцінки тим обставинам, що обвинувачений не має законних джерел доходів та міцних соціальних зв`язків, що може зумовити продовження ним злочинної діяльності у разі призначення покарання, не пов`язаного з триманням останнього у кримінально-виконавчій установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням до праці.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти її задоволення, вивчивши та перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку за обставин, викладених в обвинувальному акті, та призначене покарання, учасниками судового провадження не оспорюються, тому відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд не перевіряє вирок суду першої інстанції в цій частині.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора, який наполягає на скасуванні вироку суду у частині призначеного покарання, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах санкції закону, з урахуванням ступеню тяжкості злочину, даних про особу засудженого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_7 покарання, поза увагою суду фактично залишено той принцип, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 послався на врахування характеру та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіатів, синдром залежності, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, неодружений, не працевлаштований, постійного доходу не має, раніше судимий, утриманців не має, свою вину визнав в повному обсязі, розкаявся у вчиненому. До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд першої інстанції відніс його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання судом першої інстанції встановлено не було.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, зазначивши наведене, суд першої інстанції не взяв до належної уваги те, що обвинувачений ОСОБА_7 має негативну репутацію, є особою схильною до вчинення умисних злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіатів, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів у цій сфері, після відбуття покарання за вчинення тяжкого злочину у сфері незаконного обігу наркотичних та психотропних речовин, маючи непогашену у законному порядку судимість, знов вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним придбанням та зберіганням психотропних речовин, що свідчить про систематичність його злочинної діяльності у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, та небажання ставати на шлях вправлення, що значною мірою підвищує його суспільну небезпечність.

Крім того, як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 є особою неодруженою, утриманців не маючою, непрацевлаштованою, що вказує на відсутність у нього законних джерел прибутку та міцних соціальних зв`язків, що може зумовити продовження ним злочинної діяльності у разі призначення покарання, не пов`язаного з триманням останнього в кримінально-виконавчій установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням до праці.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд першої інстанції відніс його визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання судом першої інстанції встановлено не було. Із зазначеним погоджується і колегія суддів.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в межах санкції інкримінованої йому статті КК України, а саме за ч.1 ст.309 КК України у виді обмеження волі, яке на переконання колегії суддів, буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Таке покарання домірне тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального проступку і не сприймається явно несправедливим унаслідок м`якості чи/або суворості.

Тобто, суд першої інстанції допустив невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі, обвинуваченого внаслідок м`якості, що відповідно до ч.2 ст.409 КПК України, є підставою для скасування судового рішення.

Зважаючи на викладене, оскаржуваний вирок суду відносно ОСОБА_7 , в частині призначеного йому покарання підлягає скасування з ухваленням в цій частині нового вироку, а апеляційна скарга прокурора задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.404, 405, 407, 408, 409, 414, 419, 420 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 02 серпня 2024 року, яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки, з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ч.2 ст.59-1 КК України, скасувати.

Ухвалити новий вирок.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його прибуття до місць відбування покарання для відбуття покарання за даним вироком.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржений учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суд.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12