Провадження № 1-кс/591/3521/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2024 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання прокурора відділу Сумської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000188 від 20.09.2024 за ч. 3 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся з клопотанням, яке мотивував тим, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, за процесуального керівництва Сумської обласної прокуратури проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000188 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. З метою збереження речових доказів, а також з метою забезпечення спеціальної конфіскації, прокурор просив накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 1/6 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, від нього надійшла заява про можливість розгляду клопотання без його участі, клопотання підтримує, просить задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання відбувався без виклику власника майна.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У даному випадку, з поданого клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000188 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_4 має у власності нерухоме майно, а саме - 1/6 квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

У поданому клопотанні прокурор просить накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 1/6 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження, зазначаючи такі підстави:

1)з метою збереження його як речових доказів;

2)з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Пунктом 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, у тому числі ті, що містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Пунктом 2 ч. 2 та ч. 4 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення спеціальної конфіскації і у цьому випадку арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Спеціальна конфіскація відповідно до ч. 1 ст. 96-2 КК України, застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

При цьому, клопотання прокурора не містить доказів, що вказане майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України, а також, що вказане майно є речовим доказом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора відділу Сумської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000188 від 20.09.2024 на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 1/6 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження відмовити.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1