Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/563/2024 Справа № 641/1062/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 07.01.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балаклія Харківської

області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого малолітню

дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, проживаючого

за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-11.01.2002 року Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185,

ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі зі сплатою штрафу в розмірі 170

грн., звільнений 27.05.2005 року за відбуттям строку покарання;

-09.07.2007 року Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 263,

ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 27.07.2011 року

за відбуттям строку покарання;

- 20.11.2017 року Балаклійським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 185 КК

України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, звільнений на підставі

Закону України «Про амністію в 2016 році»;

- 27.09.2018 року Балаклійським районним судом Харківської області за

ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 21.11.2018 року Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК

України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 12.11.2021 р. за відбуттям

строку покарання;

- 29.12.2023 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309, ст. 75, п.п. 1,2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України до 1 року обмеження волі, з застосуванням положень ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік;

- 23.04.2024 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

05.01.2024 року приблизно о 20:00, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , побачив на землі полімерний зіп-пакет з речовиною білого кольору, масою 0,9305 грамів, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Маса PVP в складі наданої речовини становить 0,5443 грамів. Розуміючи, що це психотропна речовина, ОСОБА_4 підняв її з землі та поклав собі у кишеню, тобто незаконно придбав. В подальшому, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і свідомо бажаючи їх настання, повторно, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, з метою особистого вживання, без мети збуту, умисно, з мотивів задоволення особистих потреб почав незаконно зберігати її при собі.

Протиправні дії ОСОБА_4 припинені працівниками поліції, 06.01.2024 року в період часу з 13:44 до 14:10, які в ході огляду місця події, проведеного за адресою: АДРЕСА_4 , виявили та вилучили у останнього, вищевказану особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено «PVP», загальною масою 0,9305 грамів. Загальна маса PVP в складі наданої речовини становить 0,5443 грамів.

Статтею 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» визначено, що діяння, пов`язані з придбанням, зберіганням, перевезенням, збутом психотропних речовин включених до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770, що здійснюються у порушення порядку, встановленого законодавством про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори, є незаконними.

Згідно з вимогами ст.ст. 25-28 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» придбання, виготовлення, зберігання та перевезення фізичними особами наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених зазначеним Законом, забороняється. Згідно «Списку № 2 особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено», «Таблиці 2», «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 - PVP є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Отже, ОСОБА_4 в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» незаконно придбав та незаконно зберігав, без мети збуту, особливо небезпечну психотропну речовину PVP, загальною масою 0,5443 грамів.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчинені злочину визнав повністю, у скоєному розкаявся, та пояснив, що 05.01.2024 року близько 20 год. він перебував біля будинку АДРЕСА_3 , де побачив пакетик з речовиною білого кольору, який він підібрав та поклав в кишеню своїх штанів. Також вказав, що він підібрав вказаний пакетик тому що думав, що в пакеті можуть бути наркотичні речовини. В подальшому зазначеною наркотичною речовиною він планував скористатися для власних потреб, однак наступного дня він був затриманий працівниками поліції.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йомукримінального правопорушення, його показання повністю відповідають фактичним обставинам справи, наслідки застосування ч.3 ст.349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду були роз`яснені та вони вважали недоцільним дослідження доказів щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, при цьому у суду нема сумнівів у добровільності їх позиції, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Окрім цього, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, а саме незаконному придбанні, зберіганні психотропної речовини без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею.

Згідно класифікації, передбаченої ст.12 КК України, ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин, повністю визнав себе винним та щиро розкаявся у вчиненому, що відповідно до ст.66 КК України визнається судом обставиною, що пом`якшує покарання.

Відповідно до ч.2 ст.67 КК України обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий, останній раз вироком Червонозаводського районного суду Харківської області від 23.04.2024 року за ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставину, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Також, судом враховано, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення 05.01.2024 року, тобто до призначення покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.04.2024 року.

При визначенні покарання обвинуваченому суд виходить з наступного.

Зі змісту положень ч. 4 ст. 70 КК України вбачається, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

За таких обставин, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання відповідно до положень ч. 4 ст. 70 КК України.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставини що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також враховує вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, призначити покарання у вигляді одного року позбавлення волі, та з застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст. 122, 124 КПК України, які передбачають, що у випадку винесення обвинувального вироку, суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати про притягненню експерта. Згідно довідки від 12.01.2024 року про витрати на проведення експертизи № СЕ-19/121-24/718-НЗПРАП становлять 2271,84 грн., які повинні бути стягнуті з ОСОБА_4 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначених за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2024 року та покаранням за цим вироком, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.12.2023 року виконувати самостійно.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання обчислювати з 12.01.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у розмірі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) грн. 84 коп.

Скасувати арешт накладений ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.01.2024 року на майно тимчасово вилучене 06.01.2024 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 , у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме на кристалічну речовину білого кольору, яка знаходиться в зіп-пакеті з фрагментом чорної ліпкої стрічки.

Речовий доказ - диск ALERUS СD-R 700 МB/80 min 52Х в конверті білого кольору на якому розміщено відеозапис з нагрудних камер працівників УПП, події за адресою: АДРЕСА_4 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ пакет з речовиною, масою 0,9305 г, яка містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, маса PVP в перерахунку на масу наданої речовини складає 0,5443 г, що поміщена до сейф-пакету № 5835003, яка згідно квитанції № 153 від 26.01.2024 року знаходиться на зберіганні в Управлінні логістики та МТЗ ГУ НП в Харківській області - після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається прокурору та обвинуваченому.

Інші учасники мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя - ОСОБА_1