Провадження по справі № 1-кп/752/1145/24
У Х В А Л А

іменем України

"18" листопада 2024 р. Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання у кримінальному провадженні № 0001591 від 09.06.2023 про примусові заходи медичного характеру стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України

за участю прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування заходів медичного характеру - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

законного представника - ОСОБА_7 ,

експерта - ОСОБА_8 ,

встановив:

ОСОБА_3 , 09.06.2023 о 1 год 50 хв, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , не усвідомлюючи значення своїх дій та не керуючи ними, за попередньою змовою з невстановленою особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, використовуючи ножиці та фізичну силу, пошкодив скриньку поштомата №35648 ТОВ «Нова пошта», тим самим проник до сховища, звідки дістав поштове відправлення, в якому знаходився мобільний телефон марки Redmi Note 12, EMEI 1: НОМЕР_1 , EMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 7120 грн, що належав ФОП ОСОБА_9 , який поклав до сумки, що мав при собі, але не зміг розпорядитися ним, оскільки був затриманий працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст. 185 КК України, а саме: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене у умовах воєнного стану, поєднане із проникненням до сховища, за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_3 під час допиту в судовому засіданні надав показання, що його знайома - ОСОБА_10 попросила допомогти відкрити скриньку поштомата Нової Пошти. Він погодився, оскільки остання повідомила, що у скриньки телефон, який вона купила, але не може його забрати. Крім того, на нього вплинуло її повідомлення, що вона втратила дитину. Він розхвилювався від власних спогадів. Вони намагалися відкрити скриньку ножицями, але їм це не одразу вдалося. Вони довго віджимали дверцята, та він врешті зміг рукою залізти у скриньку, розірвав пакунок та дістав мобільний телефон. Це поліція через деякий час повернула їх до поштомату, і лише після цього була відкрита скринька. Він телефон не брав.

У доведення вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння, прокурор надав письмові документи, за наслідками дослідження яких судом встановлено наступне:

- витяг, відповідно до якого до ЄРДР 09.06.2023 о 4 год 52 хв внесені відомості за №0001591 за матеріалами ЄО 21398 про замах на крадіжу невстановленими особами, які намагалися зламати скриньку поштомата № 35648 ТОВ «Нова пошта» по вул. Василя Касіяна у м. Києві;

- рапорт оперуповноваженого Сівцова Назара про те, що о 2 год 26 хв. по АДРЕСА_2 ним було затримано ОСОБА_3 та ОСОБА_11 , які здійснили крадіжку мобільного телефону з поштомата. Рапорт зареєстрований у ЄО 21398 09.06.2023;

- заява від представника ТОВ «Нова пошта» ОСОБА_12 про вчинене кримінальне правопорушення, а саме крадіжку невідомими особами зі скриньки поштомата № НОМЕР_3 ТОВ «Нова пошта» по вул. В. Касіяна, 6 у м. Києві поштового відправлення, в якому був мобільний телефон Xiaomi Redmi Note12;

- протокол огляду, складений слідчим СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_13 у період з 05 год. 29 хв. по 06 год. 09.06.2023 , за наслідками огляду поштомата № 35648 ТОВ «Нова пошта», який розташований по вул. В. Касіяна, 6 у м. Києві, під час якого виявлено механічні пошкодження (віджим, без повного відкриття) металевих дверцят однієї зі скриньок, та наявність у скриньці упакування від поштового відправлення ТОВ «Нова пошта» номер накладної 8411, отримувачем вказана - ОСОБА_14 , відправник - ОСОБА_9 , а також заводське упакування з-під мобільного телефон Xiaomi Redmi Note 12, зарядний пристрій, інструкція;

- постанова слідчого від 09.06.2023, якою ОСОБА_3 залучено захисника, яким відповідно до доручення призначений адвокат ОСОБА_15

- протокол затримання від 09.06.2023, відповідно до якого ОСОБА_3 затримано (час фактичного затримання 2 год 26 хв), як особу, яка підозрюється у викрадені мобільного телефону з поштової скриньки поштомата ТОВ «Нова пошта», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Касяна, 6 шляхом її пошкодження. Під час особистого обшуку ОСОБА_3 , який проведено у присутності понятих, захисника, з сумки чорного кольору, яка була при ОСОБА_3 , виявлено ножиці по металу, мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 12, який запакований у фабричне пакування (плівку), та інші особисті речі. Вказані предмети було вилучено;

- постанова про заміну захисника з ОСОБА_15 на ОСОБА_6 ,

- повідомлення про підозру за ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України, яке вручене ОСОБА_3 09.06.2023;

- ухвала слічдого судді Голосіївського районного суду м. Києві від 15.06.2024 про обрання підозрюваному ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певній період доби;

- протоколи, відповідно до яких 09.06.2023 слідчі оглянули предмети, які були вилучені зі зламаної скриньки, зокрема пакування з мобільного телефону, та вилучений за наслідками проведеного обшуку ОСОБА_3 мобільний телефон, та встановили, що EMEI на телефоні Redmi Note 12 та коробці з-під телефону збігаються (EMEI 1: НОМЕР_1 , EMEI 2: НОМЕР_2 ) (а.с. 90-113);

- протокол від 09.06.2023 відповідно до якого свідок ОСОБА_16 у пред`явлених їй фотознімках упізнала особу яка, 09.06.2024 по АДРЕСА_2 зламувала за допомогою інструменту скриньку у поштоматі «Нова пошта». Впізнаною нею особою відповідно до додатку до протоколу є ОСОБА_3 (125-129);

- постанова слідчого від 22.06.2023, відповідно до якої ОСОБА_7 , яка є рідною сестрою підозрюваного ОСОБА_3 , визнано законним представником;

- відповідь КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» на запит слідчого про те, що ОСОБА_3 перебуває на обліку лікарі психіатра з 1981 р.з діагнозом шизофренія, параноїдна форма;

- постанова від 15.07.2023, відповідно до якої ОСОБА_9 , яка подала заяву про визнання її потерпілою та надала документи, відповідно до яких вона є власником мобільного телефону Redmi Note 12 EMEI 1: НОМЕР_1 , EMEI 2: НОМЕР_2 ), визнана потерпілою у кримінальному провадженні (а.с. 141-150), видаткова накладна №Д-00000006 від 28.05.2023 відповідно до якої вартість мобільного телефону Redmi Note 12 складає 7120 грн. (а.с. 144)

- протокол слідчого експерименту від 23.07.2023, відповідно до якого ОСОБА_3 за участі захисника на місці подій надав пояснення з приводу подій, які відбувалися за його участі. Зокрема, за наслідками відтворення в судовому засіданні відеозапису слідчого експерименту, який додавався до протоколу, було встановлено, що ОСОБА_3 , перебуваючи поряд із поштоматом вказав, яким чином вони із ОСОБА_10 намагалися за допомогою ножиць відкрити скриньку. При цьому остання повідомила, що у скринці телефон, який вона замовила, та хоче його забрати. Вони не змогли це швидко зробити та продовжили, коли вдруге повернулися. При цьому вони віджали дверцяту скриньку та він зміг проникнути до неї рукою, звідки з пакунку дістав мобільний телефон, який поклав до сумки, після чого його затримали (187-185);

- медична документація ОСОБА_3 (копія історії хвороби Київської міської клінічної психоневрологічної лікарні № 1, стаціонарного хворого ТМО «Психіатрія» у м. Києві, (а.с.152-178 );

- висновок за наслідками проведеної комплексної амбулаторної судово психолого-психіатричної експертизи від 01.08.2023, відповідно до якої експерт Київського міського центру судово-психіатричної експертизи ОСОБА_8 зазначив, що ОСОБА_3 у період часу, до якого відноситься діяння, вчинення якого йому інкримінуються (09.06.2023), а також на час проведення експертизи (01.08.2023), страждав та страждає на шизофренію параноїдну, дефектний стан (МКХ-10, шифр F20.0 ). За своїм психічним станом, як на період часу вчинення суспільно небезпечного діяння, так і на час проведення експертизи, ОСОБА_3 не міг, та не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_3 потребує поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню суспільно-небезпечних діянь. Судовий експерт-психолог ОСОБА_17 надала висновок, що загальна психологічна характеристика ОСОБА_3 включає наявність десоціативних розладів мислення та емоційно-вольових порушень, які є проявом виявленого у нього психічного розладу. Підстави для аналізу афективних станів - відсутні (а.с. 190-193);

- постанова в.о. керівника Голосіївської окружної прокуратури від 04.08.2023, відповідно до якої строк досудового розслідування у даному провадженні продовжений до 3-х місяців;

- постанова слідчого про визнання речовими доказами: ножиць по металу, мобільного телефону Redmi Note 12, чорної сумки (а.с. 165-196);

- постанова слідчого від 25.08.2023, відповідно до якої змінено порядок досудового розслідування у зв`язку з наявним у підозрюваного ОСОБА_3 психічним захворюванням та його проведення у порядку глави 39 КПК України - застосування примусових заходів медичного характеру;

- постанова слідчого від 30.08.2023, відповідно до якої матеріали щодо іншої особи, з якою ОСОБА_3 вступив у змову, виділені в окреме провадження (а.с. 205-210).

Явка свідків прокурором в судове засідання не забезпечена та судом постановлено припинити дослідження доказів сторони обвинувачення в цій частині.

Дослідивши зазначені докази, надавши кожному з них оцінку на предмет допустимості та належності, а сукупності зібраних доказів на предмет достатності для доведення того, ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне діяння, суд дійшов до наступного.

Початок досудового розслідування у даному провадженні відповідав вимогам ч.1 ст. 214 КПК України. Зокрема відомості до ЄРДР були внесені на підставі рапорту оперуповноваженого ВКП Голосіївського ГУНП у м. Києві, в якому він доповідав про затримання 09.06.2023 особи, підозрюваної у вчинені крадіжки. Затриманим виявився ОСОБА_3 Даний рапорт був зареєстрований в ІТС ІПНП (журналі ЄО), що відповідало вимогам Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, який затверджений наказом МВС України 08.02.2019 за №100.

Затримання особи без ухвали слідчого судді, суду регламентовано ст. 207-208 КПК України. Так, враховуючи дані вищезазначеного рапорту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 затримав оперуповноважений, що відповідало ст.207 КПК України.

Дані протоколу затримання свідчать про те, що він складений слідчим ОСОБА_13 вже в рамках кримінального провадження №0001591, що відбулося після реєстрації рапорту оперуповноваженого, що відповідало вимогам ст.208 КПК України.

За наслідками проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_3 у сумці, що була при ньому, виявлений мобільний телефон марки Redmi Note 12, EMEI 1: НОМЕР_1 , EMEI 2: НОМЕР_2 , а також ножиці. Така слідча дія проведена з дотриманням правил, передбачених ст.223 КПК України, а саме за участі понятих та захисника ОСОБА_15 , який був призначений відповідним регіональним центром з надання безоплатної правової допомог. Захисник, який діяв на підставі доручення від 09.06.2023, був фактично допущений до участі у провадженні під час обшуку ОСОБА_3 . Про порушення права на захист під час затримання, сторона захисту як під час досудового розслідування, так і судового розгляду не заявляла. За таких обставин суд вважає, що під час затримання ОСОБА_3 право на захист не порушувалося.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, на потерпілого. При цьому, зазначені обставини встановлюються на підставі доказів, які повинні відповідати критеріям належності, допустимості та у своїй сукупності достатності для постановлення обвинувального вироку.

Відповідно до вимог ст. 86 КПК України докази визнаються допустимими, якщо їх отримано у порядку, встановленому КПК України.

Докази мають бути отримані тільки уповноваженими на це особами (органами); способами і засобами, які призначені для одержання певних доказів; у процесі отримання доказів мають бути дотримані вимоги закону, що визначають порядок проведення конкретних дій, їхню послідовність, склад учасників; докази мають бути закріплені належним чином.

Недодержання вказаних вимог має наслідком визнання доказів недопустимими, вони не можуть бути використані при постановленні процесуальних рішень, на них не може послатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно приписів ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, в тому числі, внаслідок порушення права особи на захист та шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК України, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Обов`язковими елементами складу злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, окрім іншого, є об`єкт злочину - чуже майно, та розмір заподіяної крадіжкою шкоди, тобто вартість викраденого, яка повинна перевищувати 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян

Як було встановлено судом, ОСОБА_3 затримано поруч із поштоматом, та під час його особистого обшуку у сумці виявлений мобільний телефон, який був вилучений та поміщені до спецпакету й визнаний речовим доказом. Під час досудового розслідування була проведена така слідча дія, як огляд речового доказу відповідно до ч.2 ст.100 КПК України.

Вартість мобільного телефону, визначена на підставі даних, які містилися у документах, доданих до заяви ОСОБА_9 про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні. Відповідно до експрес-накладної № 8411, яка була вилучена зі скриньки поштомата №35648 ТОВ «Нова пошта», відправником товару була ОСОБА_9 , якає ФОП, що надає послуги з продажу електронної техніки. Вартість мобільного телефону визначена в сумі 7120 грн., що відповідає даним видаткової накладної від 28.05.2023 р. на вказаний мобільний телефон, який придбала ФОП ОСОБА_9 , Таке визначення вартості викраденого майна відповідає вимогам ст. 242 КПК України, зокрема з тих підстав, що телефон був новим, що також доводиться даними протоколу огляду телефону від 09.06.2023.

Повернення речового доказу під час досудового розслідування потерпілій також відповідало вимогам ч.1 ст. 100 КПК України.

В судовому засіданні з показань ОСОБА_3 судом встановлено, що його знайома - ОСОБА_10 попросила допомогти відкрити скриньку поштомата «Нова Пошта», вказавши, що там її мобільний телефон. Він погодився та вони разом із ОСОБА_18 намагалися відкрити скриньку ножицями, але їм це не одразу вдалося. Коли віджали дверку, він рукою заліз у скриньку, дістав з пакунку телефон, після чого його затримали.

У доведення обставин, вчинення ОСОБА_3 суспільно-небезпечного діяння, суд бере до уваги відомості, що були зафіксовані за наслідками проведення затримання, огляду місця подій, слідчого експерименту, та які фіксувалися на відеозапис, а також впізнання за фотознимками, та вважає доведеним, що ОСОБА_3 , 09.06.2023 о 1 год. 50 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи за попередньою змовою з невстановленою особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, використовуючи ножиці та фізичну силу, пошкодив скриньку поштомата №35648 ТОВ «Нова пошта», тим самим проник до сховища, звідки з пакунку поштового відправлення дістав мобільний телефон марки Redmi Note 12, EMEI 1: НОМЕР_1 , EMEI 2: НОМЕР_2 , який поклав до сумки, що мав при собі.

Такі дії ОСОБА_3 носили протиправний характер, оскільки фактично були спрямовані на незаконне заволодіння мобільним телефоном марки Redmi Note 12, EMEI 1: НОМЕР_1 , EMEI 2: НОМЕР_2 , що належав ФОП ОСОБА_9 , яка, скориставшись послугами ТОВ «Нова пошта», пересилала товар покупцю.

Розпорядитися телефоном ОСОБА_3 не мав можливості, оскільки був затриманий працівниками охорони.

Із 07 березня 2022 року (після набрання чинності Законом № 2117-IX) вчинення крадіжки в умовах воєнного стану кваліфікується за ч. 4 ст. 185 КК України.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинено суспільно небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст. 185 КК України, а саме: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене у умовах воєнного стану, поєднане із проникненням до сховища, за попередньою змовою групою осіб.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 787 від 01.08.2023, експерт ОСОБА_8 надав висновок про те, що ОСОБА_3 на момент проведення експертизи та у період часу, коли було вчинено діяння, у вчинені якого він підозрюється, страждав та страждає на шизофренію параноїдну, дефектний стан, у зв`язку з чим він не міг та не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом потребує поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою обов`язкового лікування , а також запобігання вчиненню суспільно-небезпечних діянь.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 на момент вчинення вищезазначеного суспільно небезпечного діяння, страждаючи на стійке хронічне психічне захворювання (шизофренію), був неосудним, оскільки не міг усвідомлювати значення своїх дій та керуватися ними.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Види примусових заходів медичного характеру, визначені у ст. 94 КК України, згідно якої вони визначаються залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб.

Такими заходами є надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, або з посиленим наглядом, або із суворим наглядом.

Відповідно до ч.2 ст. 94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Частина 3 вказаної статті регламенту, що госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Вирішуючи питання щодо застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру, суд виходить з наступного.

Так, законний представник надала показання, що вона із матір`ю ОСОБА_19 1951р.н., багато років опікуються щодо ОСОБА_3 , який є її рідним братом. Він регулярно проходить лікування у Медичному закладі з надання психіатричної допомоги, після чого йому стає легше. Ліки приймає на постійній основі. Він неагресивний щодо себе та оточуючих. Також зазначила, що ОСОБА_3 має ряд захворювань, тому такий вид лікування як госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги, буде занадто суворим. Їх матір перенесла операційне втручання, продовжує хворіти та брат здійснює за нею нагляд.

Згідно показань експерта ОСОБА_8 , який під час допиту в судовому засіданні наданий ним висновок підтримав та вказав, що ОСОБА_3 не може виявляти ознак того, що перестав страждати на шизофренію параноїдну, оскільки такий стан є невиліковним. Враховуючи значний проміжок, коли з`явилися перші прояви психічних розладів, періодичність лікування, яка зазвичай була пов`язана з погіршення психічного стану ОСОБА_3 , він потребує примусового лікування з госпіталізацією до відповідного закладу.

Надаючи об`єктивну оцінку ступені небезпечності ОСОБА_3 (який має відповідні психічні розлади), як для нього особисто, так і інших осіб, суд приймає до уваги висновки експерта, які викладені як письмо, так і надані в судовому засіданні, у мотивувальній частині якої, зокрема, містяться данні щодо перебігу захворювань підекспертного, а також враховує поведінку ОСОБА_3 у судовому засіданні, який поводив себе збуджено та заспокоювався лише законним представником, та вважає доведеним, що ОСОБА_3 може завдати шкоди об`єктам кримінально-правової охорони, тому є суспільно небезпечним.

На думку суду сторона захисту не довела, що з моменту проведеної судово-психіатричної експертизи, якою ОСОБА_3 визнаний таким, що потребує поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою обов`язкового лікування, стан психічного здоров`я ОСОБА_3 змінився, та відпала необхідність у його поміщенні до лікувального закладу.

Характер та тяжкості захворювання, про які зазначено у медичних документах та висновках експерта, ненадання стороною захисту відповідних даних, які б свідчили про покращення психічного стану ОСОБА_3 , тяжкості вчиненого діяння, зокрема те, що воно було вчинено у співучасті з іншою особою та могло завдати шкоди потерпілій, небезпечності психічно хворого для інших осіб, суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 потребує лікування у примусовому порядку з поміщенням у відповідний заклад з надання психіатричної допомоги. Такий вид примусового заходу медичного характеру на думку суду, також дозволить запобігти вчиненню ОСОБА_3 нових суспільно небезпечних діянь.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 на момент розгляду клопотання не діяв. Цивільний позов не заявлявся. Судові витрати по справі відсутні. Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 92, 93, 94 КК України, ст. 369-372, 508, 503-513 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , який вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст. 15 ч.4 ст.185 КК України, примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Після набрання ухвали суду законної сили ОСОБА_3 підлягає примусовій госпіталізації до Комунально-некомерційного підприємства «Київська міська психоневрологічна лікарня №3 виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації» (смт. Глеваха, вул. Павлова, 7) для надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом і лікування у примусовому порядку.

Після набрання ухвалою суду законної сили речові докази:

-мобільний телефон марки Redmi Note 12, EMEI 1: НОМЕР_1 , EMEI 2: НОМЕР_2 , та коробку від нього, які передані ФОП ОСОБА_9 відповідно до розписки (без дати) на відповідальне зберігання, - залишити їй у власність з правом повного розпорядження;

- ножиці з надписом «Fat Max», упакування, які зберігають у камері збереження речових доказів Голосіївського УП за квитанцією № 009637, - знищити,

- два мобільний телефони «ZTE» та «Redmi Note 4», які передані ОСОБА_3 відповідно до розписки від 069.06.2024на відповідальне зберігання, - залишити йому у власність з правом повного розпорядження;

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд міста Києва.

Повний текст ухвали оголошено 21.11.2024 о 15 год.

Суддя ОСОБА_1