Провадження № 1-кп/638/1929/24
УХВАЛА

Іменем України

03 жовтня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

адвоката: ОСОБА_5 ,

підсудного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001658 від 06.08.2024 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Буг Новобузького району Миколаївської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, утриманців не має, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 23.07.2024 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України умовно з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, -

встановив:

До суду надійшли матеріали кримінального провадження №0001658 від 06.08.2024 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України з затвердженим 27.09.2024 року обвинувальним актом по справі.

Провадження у справі відкрито 01.10.2024 року.

Під час підготовчого провадження сторони вважали за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Суд, вислухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, приходить до наступних висновків.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 складені у відповідності з вимогами КПК України і поверненню прокурору не підлягає.

Провадження за обвинувальним актом підсудне цьому суду.

Підстав для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження немає.

Порушень вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні, відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 у судове засідання.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, які беруть участь у судовому засіданні, є наступним: прокурор, потерпілий, адвокат, підсудний.

Сторони не позбавлені права заявляти клопотання щодо виклику для допиту осіб, витребування документів чи речей, зокрема, і під час безпосередньо судового розгляду згідно положень ст. 350 КПК України, обрання, зміни запобіжного заходу відносно підозрюваного.

Ухвалою слідчого судді від 07.08.2024 року підсудному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 05.10.2024 року.

У судовому засіданні прокурором заявлене клопотання про обрання на стадії судового розгляду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підсудного ОСОБА_6 з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Потерпілий підтримав клопотання прокурора.

Підсудний та його захисник заперечували проти заявленого клопотання прокурором, просилти обрати зпобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому, судом враховується, що ризики, передбачених п.п.1, 3, 5, ч.1 ст.177 КПК України встановлені під час застосування запобіжного заходу, продовжують існувати, а саме: необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; здійснювати вплив на потерпілих, свідків, допит яких планується судом, вчинити інше кримінальне провадження.

При вирішенні питання про необхідність ув`язнення особи вагомою підставою є ризик переховування цієї особи від правосуддя та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. При цьому переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.

В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, у вчиненні тяжкого злочину, відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, спростовує доводи сторони захисту про відсутність зазначених ризиків.

Тримання під вартою є виправданим якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи (Рішення «Лабіта проти Італії»).

Суд вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені під час обрання запобіжного заходу підсудному, продовжують існувати та не зменшилися.

Під час розгляду питання щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою судом вивчалась можливість застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаних ризиків. Однак, враховуючи реальне існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, обвинувачується у скоєнні злочину в період умовного засудження за попереднім вироком, офіційного працевлаштування немає, не має міцних соціальних зв`язків, суд приходить до висновку щодо того, що є підстави вважати, що знаходячись на свободі він може продовжити злочинну діяльність, переховуватися від суду, здійснювати вплив на свідків, допит яких планується судом, а тому, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим та обирає останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрози його застосування.

На підставі викладеного та керуючись ст.314-316, 331, 369 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001658 від 06.08.2024 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України на 03 жовтня 2024 року на 14-30 год. в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова за адресою: м. Харків, пр. Перемоги, 52-В.

В судове засідання викликати прокурора, потерпілого, адвоката, підсудного.

Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження №0001658 від 06.08.2024 року у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України на стадії судового розгляду запобіжний захід у вигляді тримання під ватрою на 60 діб у Харківському слідчому ізоляторі (СІЗО) № 27 строком до 01 грудня 2024 року включно без визначення розміру застави.

Копію ухвали негайно вручити підсудному.

Ухвала може буди оскаржена в частині обрання запобіжного заходу до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту оголошення.

Головуючий суддя