Справа № 577/5314/24
Провадження № 1-кп/577/501/24

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 жовтня 2024 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Духанівка Конотопського району Сумської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , групи інвалідності не має, раніше судимого: 01.07.2024 Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 125 КК України до 150 год. громадських робіт,
за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -
ОСОБА_4 , 01.07.2024 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України до 150 годин громадських робіт.
ОСОБА_4 06.08.2024 року роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, відібрана підписка про ознайомлення з покаранням, роз`яснена кримінальна відповідальність за ухилення від громадських робіт, передбачена ч. 2 ст. 389 КК України та 06.08.2024 року його направлено на відбування покарання у виді 150 годин громадських робіт до ТОВ ЖЕД «Південна» з 07.08.2024 року. Наказом ТОВ ЖЕД «Південна» №84 від 06.08.2024 року ОСОБА_4 прийнято для відбування громадських робіт з 07.08.2024 року, та він прибув для відбування громадських робіт 06 та 07 серпня 2024 року.
У подальшому, незважаючи на те, що ОСОБА_4 роз`яснено порядок відбування покарання та повідомлено про відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України, останній ухилився від відбування покарання та не з`явився для відбування громадських робіт, не маючи поважних на те причин.
Так, ОСОБА_4 в порушення обов`язків, визначених ст. 37 КВК України у серпні 2024 року 3 рази не виходив на громадські роботи без поважних причин, а саме 12.08.2024, 29.08.2024, 30.08.2024, у зв`язку з чим до Конотопського РВ філії Державної установи «Центр пробації» 03.09.2024 з ТОВ ЖЕД «Південна» надійшло повідомлення та табель, про те, що засуджений до громадських робіт ОСОБА_4 , з невідомих причин 12.08.2024 року, 29.08.2024 року, 30.08.2024 року не прибув на відбування покарання у вигляді громадських робіт, про що зазначено у табелі виходу на роботу у серпні 2024 року, що відповідно до вимог ч. З ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України є ухиленням від відбування громадських робіт.
ОСОБА_4 у зв`язку з порушенням порядку відбування покарання 11.09.2024 року винесено письмове попередження про відповідальність за не відбування громадських робіт без поважних причин. У поясненні, наданому до Конотопського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області, засуджений ОСОБА_4 вказав, що він не відбував покарання у вказані дні, без поважних на те причин, оскільки в ці дні займався своїми справами та вживав алкогольні напої.
Також ОСОБА_4 в порушення обов`язків, визначених ст. 37 КВК України у вересні 2024 року 5 разів не виходив на громадські роботи без поважних причин, а саме 02.09.2024 року, 03.09.2024 року, 04.09.2024 року, 05.09.2024 року, 06.09.2024 року, про що зазначено у повідомленні від 11.09.2024 року ТОВ ЖЕД «Південна» про те, що засуджений до громадських робіт ОСОБА_4 , не прибув до ТОВ ЖЕД «Південна» 02.09.2024 року, 03.09.2024 року, 04.09.2024 року, 05.09.2024 року, 06.09.2024 року з невідомих причин, що відповідно до вимог ч. З ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України є ухиленням від відбування громадських робіт.
ОСОБА_4 , 13.09.2024 року винесено повторне письмове попередження про відповідальність за не відбування громадських робіт без поважних причин і роз`яснена кримінальна відповідальність за ухилення від громадських робіт без поважних причин, яка передбачена ч.2 ст. 389 КК України. У поясненні, наданому до Конотопського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області, засуджений ОСОБА_4 вказав, що в ці дні він вживав алкогольні напої та перебував в дома.
Згідно довідки Конотопського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_5 , засуджений ОСОБА_4 станом на 24.09.2024 року з призначених 150 годин, відбув 60 годин громадських робіт.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, він їх в повному обсязі підтверджує. Щиро розкаюється у вчиненому та пояснив, що вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 01.07.2024 року його засуджено за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України до 150 годин громадських робіт. Йому було роз`яснено порядок та умови відбуття покарання у виді громадських робіт, відібрана підписка про ознайомлення з покаранням, роз`яснена кримінальна відповідальність за ухилення від громадських робіт, передбачена ч. 2 ст. 389 КК України, та 06.08.2024 року направлено на відбуття покарання у виді 150 годин громадських робіт до ТОВ ЖЕД «Південна» з 07.08.2024 року. Він відпрацював 60 годин. Однак, в призначені дати 12.08.2024 року, 29.08.2024 року, 30.08.2024 року, 02.09.2024 року, 03.09.2024 року, 04.09.2024 року, 05.09.2024 року, 06.09.2024 року не відбував громадські роботи, оскільки в ці дні він вживав алкогольні напої та перебував в дома. Станом на зараз він відбув усі призначені години громадських робіт.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, у суду відсутні сумніви в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого.
З`ясувавши думки учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_4 визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, ніхто з учасників не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів та судових витрат у провадженні. Крім того, судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Такий висновок суду ґрунтується також і на практиці Європейського суду з прав людини, викладеній, зокрема, у рішенні в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006 року, відповідно до п. 113 якого вбачається, що «основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у межах кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого кримінального обвинувачення. Стаття 6 Конвенції в цілому гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства»).
Судовий розгляд проведено стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і в межах пред`явленого обвинувачення за ч. 2 ст. 389 КК України, відповідно до вимог ст. 337 КПК України.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст.ст. 65, 68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Згідно ст. 12 КК України обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке віднесене до проступку.
Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлені.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено, що останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не відбув покарання у виді громадських робіт, вчинене ним кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України, відноситься, до кримінального проступку, має зареєстроване й постійне місце проживання, на обліку у лікаря психіатра не перебуває та з 23.04.2008 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом побутове пияцтво, за місцем проживання характеризується негативно, вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю, на час розгляду справи відбув призначене покарання, сприяв розкриттю злочину, дійсно щиро розкаявся, усвідомив свій негативний вчинок і запевнив не повторювати протиправну поведінку в майбутньому, відсутність тяжких наслідків, тобто наявність такої сукупності обставин істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і ступінь небезпечності винної особи для суспільства.
При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_4 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.
Враховуючи всі ці обставини, а також виходячи з принципів індивідуалізації і співмірності заходів примусу характеру вчинених дій, суд вважає, що необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді у виді пробаційного нагляду,в межах санкції ч.2 ст.389 КК України.
Така міра покарання, на думку суду, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів.
Цивільний позов у справі не заявлений.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до статті 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України і призначити покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Строк покарання у виді пробаційного нагляду відрахувати з дня постановки ОСОБА_4 на облік уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1