Справа №212/8389/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: Головуючого судді - ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі, кримінальне провадження № 0001235 від 16 серпня 2024 року з обвинувальним актом за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 26.10.2023 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу за ч.2 ст.190 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком 1 рік 9 місяців; на підставі ч.4 ст.70 КК України призначеним покаранням поглинуто покарання за вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 30.05.2023 року та остаточно призначено 1 рік 9 місяців обмеження волі, вирок не приведено до виконання,

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 , 15 серпня 2024 року приблизно о 10:00 годині, перебуваючи біля будівлі Комунальної установи «Будинок нічного перебування» КМР за адресою: АДРЕСА_2 сидів на лавці, де зустрів раніше знайомого потерпілого ОСОБА_6 . Підійшовши до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , маючи при собі сумку через плече зеленого кольору з особистими речами, сів на лавку поряд та почав спілкуватися з останнім.

Під час спілкування потерпілий ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_3 , що він відійде по потребі у будівлю Комунальної установи «Будинок нічного перебування» КМР та повернеться через декілька хвилин, залишивши на лавці свою сумку через плече з особистими речами, при цьому ОСОБА_3 був обізнаний про те, що у вказаній сумці знаходяться цінні речі, а саме: мобільний телефон та грошові кошти. В цей момент у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь.

В подальшому, обвинувачений ОСОБА_3 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи біля будівлі Комунальної установи «Будинок нічного перебування» КМР за адресою: АДРЕСА_2 , дочекавшись коли потерпілий ОСОБА_6 відійшов, при цьому залишивши свою сумку через плече зеленого кольору, впевнившись у відсутності свідків-очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає та скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого, діючи з корисливих мотивів, під час дії воєнного стану, шляхом вільного доступу, повторно, в умовах воєнного стану, таємно викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме: сумку через плече зеленого кольору, яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє, в якій знаходились мобільний телефон марки «Motorola» моделі Е20 (ХТ2155-6) у корпусі темно-сірого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2998 від 21.08.2024 року складає 1520 грн., у силіконовому прозорому чохлі, який матеріальної цінності для потерпілого не представляє, грошові кошти у сумі 3000 грн. купюрами - дві номіналом 1000 грн. та дві номіналом 500 грн., після чого разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене майно на власну користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 4520 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що в той день вони з потерпілим сиділи в холі "Будинку нічноо перебування", потерпілий попросив приглянути за його сумкою з речами і відійшов. Тоді він взяв сумку потрепілого і вийшов з нею з будівлі, в сумці був телефон та гроші, які він потратив на їжу, телефон і сумку продав. У скоєному щиро кається, просить суворо не карати, врахувати його стан здоров,я.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення та вважав зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази його провини, немає ніякої потреби.

З`ясувавши думку прокурора та захисника обвинуваченого, які не заперечували проти застосування у справі положень ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч.3 ст.349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому сторонам кримінального провадження роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в суді.

Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_3 доведена в повному обсязі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання, суд керується положенням ст.65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності зі ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, обвинувачений на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей не має.

Пом`якшуючими покарання обставинами, згідно ст.66 КК України, є щире каяття в скоєному.

Обтяжуючими покарання обставинами, згідно ст.67 КК України, є рецидив злочину.

Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, а також те, що обвинувачений будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення не став і знову повторно вчинив умисний злочин проти власності, суд дійшов висновку що виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим слід призначити йому покарання в межах санкцій статті інкримінуємого кримінального правопорушень у вигляді позбавлення волі, проте на мінімальний строк, з урахуванням пом`якшуючих обставин та думки сторони обвинувачення.

Крім того, покарання слід призначати із застосуванням положення ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднавши невідбуте покарання у вигляді 1 року 9 місяців обмеження волі за вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.10.2023 року.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, відповідно до ст.50 КК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 374, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 жовтня 2023 року і та остаточно призначити до відбуття ОСОБА_3 покарання у вигляді п`яти років одного місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання - з 23 серпня 2024 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо засудженого ОСОБА_3 - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази: мобільний телефон марки «Motorola» моделі Е20 (ХТ2155-6) у корпусі темно-сірого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 залишити у потерпілого ОСОБА_6 за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України. Особою, яка утримується під вартою, в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1