30.08.2024
Справа №150/516/24
Провадження по справі №1-кп/150/56/24
30 серпня 2024 року с. Мазурівка
Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю учасників кримінального провадження:
обвинуваченого ОСОБА_4 (дистанційно)
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого
за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -
В провадженні Чернівецького районного суду Вінницької області перебувають матеріали вище вказаного кримінального провадження.
Прокурор ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку перебування під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 . Своє клопотання мотивував тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. Ухвалою слідчого судді Ямпільського районного суду Вінницької області від 06.07.2024 стосовно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, термін перебування ОСОБА_4 під вартою закінчується 03.09.2024. Наголосив на існуванні ризиків, передбачених ст.177 КПК України. При проведенні підготовчого судового засідання вважає можливим призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні.
Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання його під вартою, оскільки, хоче бути вдома. Висловив думку про можливість призначення судового розгляду у кримінальному провадженні.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримує позицію свого підзахисного. Висловив думку про можливість призначення судового розгляду у кримінальному провадженні.
З`ясувавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ґрунтуючись на наступних підставах.
Частиною 3 статті 331 КПК України встановлено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Оскільки, судове провадження у даному кримінальному провадженні не завершене, призначено лише підготовче судове засідання, суд має підстави розглянути у підготовчому судовому засіданні питання доцільності тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта.
Неприбуття потерпілої не перешкоджає розгляду та вирішенню клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 .
Із обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, правова кваліфікація злочину за ч.2 ст.121 КК України відповідно, на досудовому розслідуванні він повідомлений про підозру у вчиненні цього злочину, обвинувальний акт щодо нього надійшов до суду, відтак, наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст121 КК України.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Ямпільського районного суду Вінницької області від 06.07.2024 стосовно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03.09.2024.
Судом встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а також наявність ризиків.
Наявність ризику переховування від суду пов`язана із тим, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до 10 років, а тому з метою ухилення від покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Окрім того, ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може впливати на свідків, оскільки, йому відомо про їх місце проживання, що в свою чергу негативно позначиться на ході судового розгляду.
Підставою вважати, що ОСОБА_4 може вчинити інший злочин є те, що на даний час він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що полягає у застосуванні фізичної сили та насильства, та посяганні на найбільшу цінність, що оберігається законом людське життя та здоров`я, схильний до агресивних дій. Відтак, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання та продовжуючи вести подібний спосіб життя може повторно вчинити аналогічний злочин, що створює загрозу життя та здоров`ю оточуючих.
При вирішенні питання про продовження терміну перебування під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України (позбавлення волі на строк від 7 до 10 років); його вік; відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи та навчання.
На підставі вище викладено, суд дійшов висновку про наявність належних та достатніх підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатнім застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам перешкоджати кримінальному провадженню, ухилятися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійснення з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.
Судом враховано практику Європейського суду з прав людини (Рішення Летельє проти Франції від 26.06.1991 та Мартенко проти України від 10.12.2009), відповідно до якої рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства та соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Частиною 4 статті 97 КПК України встановлено обов`язок суду визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Відповідно до ч.1 ст.322 КПК України судовий розгляд відбувається безперервно, крім часу, призначеного для відпочинку. Не вважається порушенням безперервності судового розгляду випадки відкладення судового засідання, зокрема, внаслідок неприбуття сторони або інших учасників кримінального провадження (п.1 ч.2 ст.322 КПК України).
Завершивши підготовку до судового розгляду, суд приходить до висновку про призначення судового розгляду в строки, передбачені частиною 2 статті 316 КПК України.
У відповідності до положень статті 32 КПК України дане кримінальне провадження підлягає здійсненню Чернівецьким районним судом Вінницької області.
Обвинувальний акт затверджений прокурором i містить відомості, визначені у ч.2 ст.291 КПК України.
До обвинувального акту додані документи, передбачені ч.4 ст.291 КПК України.
Підстав для повернення обвинувального акта не встановлено.
Під час підготовчого судового засідання не встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України.
Відповідно до ст.31 КПК України кримінальне провадження здійснюється суддею одноособово, крім випадків, передбачених законом, з викликом сторін кримінального провадження.
Клопотань про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту, витребування певних речей чи документів від учасників судового провадження не надходило.
З урахуванням вимог ч.1 ст.31 КПК України судовий розгляд кримінального провадження слід проводити суддею одноособово.
Частиною 2 статті 27 КПК України передбачено, що кримінальне провадження в судах усіх інстанцій здійснюється відкрито.
З урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.
Завершивши підготовку до судового розгляду, суд приходить до висновку про призначення судового розгляду в строки, передбачені частиною 2 статті 316 КПК України.
Питання щодо здійснення виклику в судове засідання свідків буде вирішено безпосередньо в судовому засіданні після допиту обвинуваченого.
Відповідно до ч.2 ст.318 КПК України судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження. У судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники кримінального провадження.
Статтею 318 КПК України встановлено, що судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.
Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Законом України від 24.02.2022 за №2102-IX затверджено Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за №64/2022, відповідно до якого в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року запроваджено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Статтею 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно розшукову діяльність, досудове розслідування та органів, підрозділи яких здійснюють контр розвідувальну діяльність.
В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені (ст.12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).
З врахуванням вище наведеного, задля запобігання загрози життю і здоров`ю судді та учасників судового процесу, з власної ініціативи приходжу до висновку про здійснення судового провадження у режимі відеоконференції під час трансляції з державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» за участі обвинуваченого ОСОБА_4 .
Частиною 1 статті 336 КПК України встановлено, що судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі, яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі неможливості безпосередньої участі захисника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; необхідності забезпечення безпеки осіб; проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; наявності інших підстав, визначених судом достатніми.
Відповідно до ч.9 ст.336 КПК України дистанційне судове провадження може здійснюватися в судах першої, апеляційної, касаційної інстанцій, Верховному Суді України при здійсненні судового провадження щодо будь-яких питань, розгляд яких віднесено до компетенції суду.
Частиною 2 статті 336 КПК України встановлено, що суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження з власної ініціативи або за клопотанням сторони, інших учасників кримінального провадження. У випадку, якщо сторона чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише мотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення.
Якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, тримається в установі попереднього ув`язнення або установі виконання покарань, дії, передбачені частиною четвертою цієї статті, здійснюються службовою особою такої установи (ч.6 ст.336 КПК України.
Так, відповідно до ч.4 ст.336 КПК України, якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, знаходиться у приміщенні, розташованому на території, яка перебуває під юрисдикцією суду, або на території міста, в якому розташований суд, судовий розпорядник або секретар судового засідання цього суду зобов`язаний вручити такій особі пам`ятку про її процесуальні права, перевірити її документи, що посвідчують особу, та перебувати з нею до закінчення судового засідання.
Відповідно до ч.1, 2, 6 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації інших процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Керуючись ст. ст.31, 314, 315, 316, 336, 369, 372 КПК України, -
Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 - задоволити.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб, - до 28.10.2024 включно.
Виконання ухвали в частині технічного забезпечення відеоконференції за участі обвинуваченого ОСОБА_4 доручити ДУ «Вінницька УВП (№1)».
Учасникам кримінального провадження на виконання вимог ч.3 ст.336 КПК України забезпечити можливість чути та бачити хід судового провадження, задавати питання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.
Хід і результати процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції, фіксувати за допомогою технічних засобів відеозапису.
Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження.
Учасники справи можуть отримати інформацію стосовно справи, що розглядається на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет. Вебадреса сторінки: ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвала щодо продовження застосованого відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття провадження в порядку, передбаченому ст., ст.284, 288, ч.6 ст.340, ст.417, п.3 ч.1 ст.346 КПК України.

СУДДЯ: ОСОБА_7