Справа № 463/6882/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/909/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 23 липня 2024 року про повернення скарги командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей в ЄРДР

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 23.07.2024 року повернуто скаргу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей в ЄРДР на підставі повідомлення №1827/2932 від 22.04.2024 року у зв`язку з відмовою в поновленні строку на звернення зі скаргою до слідчого судді.

Представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на вище вказану ухвалу слідчого судді, в якій просить її скасувати та винести ухвалу про повернення скарги до суду першої інстанції на новий розгляд.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог апелянт покликається на те, що слідчим суддею не обґрунтовано винесено ухвалу про повернення скарги, оскільки така постановлена з порушенням вимог КПК України, при цьому вказує, що невчасне подання скарги було зумовлено тим, що військова частина НОМЕР_1 задіяна в заходах оборони, постійно змінює місце дислокації, відсутністю зворотнього зв`язку з ТУ ДБР через невчасне надсилання відповідей.

На апеляційний розгляд представник військової частини не прибув, водночас подав заяву, у якій просив задовольнити апеляційні вимоги та розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали скарги, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено слідчим суддею, що повідомлення про вчинення кримінального правопорушення із відповідними матеріалами подано до Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, 17.06.2024 року, про що свідчить відповідний штрих код із датою на повідомленні, долученому скаржником до матеріалів скарги і вказану обставину скаржник не оспорює, то 24-годинний строк для реєстрації відомостей закінчився 18.06.2024 року, а тому зі скаргою скаржник мав право звернутись уже починаючи з 19.06.2024 року до 28.06.2024 року включно, а звернувся лише 15.07.2024 року (здав конверт на пошту).

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що необґрунтованими є покликання апелянта про те, що невчасне подання скарги було зумовлено тим, що військова частина НОМЕР_1 задіяна в заходах оборони, постійно змінює місце дислокації, відсутністю зворотнього зв`язку з ТУ ДБР через невчасне надсилання відповідей, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки кримінальним процесуальним законом не вимагається в особи при зверненні зі скаргою до слідчого судді на бездіяльність органу досудового розслідування відносно невнесення відомостей до ЄРДР долучати будь-які документи реагування на подану заяву, так як в цьому випадку оскаржується бездіяльність, а не рішення органу досудового розслідування.

Таким чином, на переконання суду апеляційної інстанції, обґрунтованим є висновок слідчого судді про повернення скарги у зв`язку з відмовою в поновленні процесуального строку.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення, колегія суддів вважає безпідставними, а рішення слідчого судді законним та обґрунтованим.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про те, що ухвала слідчого судді, якою було повернуто скаргу командира військової частини НОМЕР_1 , є законною, обґрунтованою та вмотивованою, і висновки викладені в ній відповідають матеріалам справи, і не вбачається жодних законних та обґрунтованих підстав для задоволення апеляційної скарги представника військової частини.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 23 липня 2024 року про повернення скарги командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей в ЄРДР залишити без змін, а апеляційну скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: