УХВАЛА

іменем України

04.10.2024

Справа № 331/5794/24

Провадження № 1-кс/331/2034/2024

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши

клопотання слідчого 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погодженого прокурором, який здійснює процесуальне керівництво-прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001347 від 27.08.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадження слідчого судді надійшло клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № №0001347 від 27.08.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

Слідчий своє клопотання обґрунтовує тим, що приблизно з другої декади листопада 2022 року (більш точна дата та час органом досудового розслідування не встановлені), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території Мелітопольської міської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області маючи проросійські погляди, діючи умисно, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої зф рф, прийняв пропозицію невстановлених під час досудового розслідування осіб із числа представників зф рф та окупаційної адміністрації т.зв. «военно-гражданской администрации Мелитопольского района» та добровільно зайняв посаду т.зв. «першого заступника голови» (мовою оригіналу: т.зв. «первого заместителя главы») в межах незаконно створеного окупаційного органу влади держави-агресора на тимчасово окупованих територіях Запорізької області, а саме т.зв. «Військово-цивільної адміністрації Мелітопольського району Запорізької області» (мовою оригіналу: «Военно-гражданская администрация Мелитопольского района Запорожской области»), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, зокрема курування підрозділів окупаційної адміністрації Мелітопольського району, а саме: «отдела правового обеспечения и противодействия корупции», «отдела ЖКХ, архитектуры, транспорта, связи и дорожной деятельности», «отдела гражданской обороны, чрезвычайных ситуаций и территориальной безопасности», «архивного отдела» та «отдела опеки и попечительства, делам несовершеннолетних и защите их прав, социальной защиты населения».

29.08.2024 складено письмове повідомлення про підозру громадянину України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , який не є особою щодо якої, згідно ст. 480 КПК України, передбачений особливий порядок кримінального провадження, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, про що 03.09.2024 особу повідомлено встановленим порядком відповідно до вимог ст. 111, ч.8 ст.135, ст.276-278 КПК України.

Окрім того, 03.09.2024 копія письмового повідомлення про підозру відповідно до вимог ч.8 ст.135 КПК України також вручена його захиснику адвокату ОСОБА_6 , якого призначено Південно-Східним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги у даному кримінальному провадженні.

Відтак, досудовим розслідуванням встановлено, що підозрюваному ОСОБА_5 належить наступне майно:

-земельна ділянка, кадастровий номер: :02:025:0129, що підтверджується інформаційною довідкою №396147168 від 23.09.2024,

-транспортний засіб «ГАЗ 24 2445», 1979 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 29.11.2007), що підтверджується листом ТСЦ МВС України №31/8-3847 від 19.09.2023,

Окрім того, наразі в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що наявні ризики відчуження наведеного вище майна підозрюваного ОСОБА_5 , з метою унеможливлення застосування до нього заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та подальшої його конфіскації, орган досудового розслідування вважає за доцільне, здійснити розгляд цього клопотання без повідомлення про це підозрюваного, з метою запобігання настанню негативних наслідків для кримінального провадження.

Враховуючи цей факт, керуючись вимогами ч.2 ст.172 КПК України, відповідно до яких клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна, прошу провести розгляд клопотання без виклику підозрюваного ОСОБА_5 .

Просить накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- земельна ділянка, кадастровий номер: :02:025:0129;

- транспортний засіб «ГАЗ 24 2445», 1979 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 29.11.2007).

Слідчий подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, на задоволенні клопотання наполягає.

Згідно ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття слідчого у судове засідання не перешкоджає його розгляду.

Фіксування розгляду клопотання технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних обставин.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим суддею встановлено, що 27.08.2024 року внесено відомості до ЄРДР № 0001347 відносно підозрюваного ОСОБА_5 за ч.5 ст. 111-1 КК України, а саме, що приблизно з другої декади листопада 2022 року (більш точна дата та час органом досудового розслідування не встановлені), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території Мелітопольської міської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області маючи проросійські погляди, діючи умисно, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої зф рф, прийняв пропозицію невстановлених під час досудового розслідування осіб із числа представників зф рф та окупаційної адміністрації т.зв. «военно-гражданской администрации Мелитопольского района» та добровільно зайняв посаду т.зв. «першого заступника голови» (мовою оригіналу: т.зв. «первого заместителя главы») в межах незаконно створеного окупаційного органу влади держави-агресора на тимчасово окупованих територіях Запорізької області, а саме т.зв. «Військово-цивільної адміністрації Мелітопольського району Запорізької області» (мовою оригіналу: «Военно-гражданская администрация Мелитопольского района Запорожской области»), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, зокрема курування підрозділів окупаційної адміністрації Мелітопольського району, а саме: «отдела правового обеспечения и противодействия корупции», «отдела ЖКХ, архитектуры, транспорта, связи и дорожной деятельности», «отдела гражданской обороны, чрезвычайных ситуаций и территориальной безопасности», «архивного отдела» та «отдела опеки и попечительства, делам несовершеннолетних и защите их прав, социальной защиты населения».

29.08.2024 складено письмове повідомлення про підозру громадянину України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , який не є особою щодо якої, згідно ст. 480 КПК України, передбачений особливий порядок кримінального провадження, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, про що 03.09.2024 особу повідомлено встановленим порядком відповідно до вимог ст. 111, ч.8 ст.135, ст.276-278 КПК України.

ОСОБА_5 належить наступне майно: земельна ділянка, кадастровий номер: :02:025:0129, що підтверджується інформаційною довідкою №396147168 від 23.09.2024, транспортний засіб «ГАЗ 24 2445», 1979 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 29.11.2007), що підтверджується листом ТСЦ МВС України №31/8-3847 від 19.09.2023.

За ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 1 додаткового (першого)протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено,що кожна фізична,або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше,як в інтересах суспільства і на умовах,передбачених законом,або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A №98) (справа «East/West Alliance Limited» проти України).

Слідчий суддя вважає, що матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права та інтереси власника майна, враховуючи і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження.

На цей час існують обґрунтовані підстави вважати, що майно, а саме земельна ділянка, кадастровий номер: :02:025:0129; транспортний засіб «ГАЗ 24 2445», 1979 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 29.11.2007) може бути продане чи оформлено на іншу особу.

Оскільки, майно, належить ОСОБА_5 та в матеріалах кримінального провадження міститься достатньо даних, які свідчать про те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а тому до підозрюваного необхідно застосувати арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. Незастосування накладення арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та беручи до уваги наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, доведеність необхідності такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України та належним чином обґрунтоване. Доведена необхідність такого арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Крім того,слідча суддя звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погодженого прокурором, який здійснює процесуальне керівництво-прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001347 від 27.08.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- земельна ділянка, кадастровий номер: :02:025:0129,

- транспортний засіб «ГАЗ 24 2445», 1979 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 29.11.2007).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвалу може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1