ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 953/9294/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-сс/818/ 1026 /24 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ч.ч.2, 3 ст.190 (у редакції зі змінами внесеними згідно із Законом
№ 2617-VIII від 22.11.2018), ч.4 ст.190 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме підозрюваного чи його захисника, належним чином повідомлених про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 05 09 2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаною ухвалою слідчого судді клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 задоволено та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» до 09 10 2024 року включно, із застосування альтернативного запобіжного заходу - застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням відповідних обов`язків.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись зі вказаним рішенням суду першої інстанції, підозрюваний подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати йому більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує на недоведеність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки прокурором вони були лише перераховані та жодним чином не підтверджені.

Вказує, що він не має наміру переховуватись від суду, оскільки у нього є мати інвалід ІІ-ї групи та неповнолітня сестра, 2013 р.н., які мешкають разом із ним за місцем реєстрації.

Просить врахувати те, що його мати потребує догляду, бо майже не має можливості самостійно пересуватися після обширного інсульту. Зазначає, що за час його перебування в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» стан здоров`я матері та психологічний стан сестри погіршилися.

Також наголошує, що будучи звільненим від відбування покарання з випробуванням за попереднім вироком, він з`являвся на всі судові засідання, не мав приводів у поліцію та будь-яких правопорушень і не має бажання їх здійснювати чи незаконного впливати на потерпілих.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Підозрюваний та прокурор про дату, та час розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином, на особистій участі не наполягали. Будь-яких заяв, які б свідчили про неможливість розгляду апеляційної скарги без їхньої участі, від останніх не надходило.

Адвокат ОСОБА_8 також була повідомлена про розгляд апеляційної скарги, але зазначила, що вже не є захисником ОСОБА_6 , тому просила судове засідання проводити без її участі. В свою чергу від підозрюваного не надходило жодних клопотань з проханням призначити йому іншого захисника. Згідно зі ст.52 КПК України участь захисника у даному кримінальному провадженні не є обов`язковою.

Враховуючи вимоги ч.4 ст.405, ч.2 ст.422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності підозрюваного чи його захисника та прокурора.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та відомості, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що відділом розслідування особливо важливих справ та злочинів, учинених організованими групами, злочинними організаціями СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000813 від 13 03 2023 року, за підозрою, зокрема, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.190 (у редакції зі змінами внесеними згідно із Законом № 2617-VIII від 22 11 2018), ч.4 ст.190 КК України.

Крім того, ОСОБА_6 о 09 годині 10 хвилин 24 липня 2024 року у кримінальному провадженні №0000813 від 13 03 2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190 (у редакції зі змінами внесеними згідно із Законом № 2617-VIII від 22 11 2018), тобто заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб; ч.2 ст.190 (у редакції зі змінами внесеними згідно із Законом № 2617-VIII від 22 11 2018), тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб; ч.4 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, у великому розмірі.

Повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручені особисто ОСОБА_6 , права підозрюваного оголошені та роз`яснені 24 07 2024 року.

Зазначений факт підтверджується особистим підписом ОСОБА_6 , який міститься в підозрі та пам`ятці про процесуальні права та обов`язки підозрюваного та не заперечувалось останнім в судовому засіданні.

З огляду на зазначене ОСОБА_6 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 24 07 2024 року застосовано відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 48 (сорок вісім) днів - до 09 вересня 2024 року включно, з визначенням суми застави у розмірі 242 240 грн. У разі внесення застави, покладено на ОСОБА_6 відповідні обов`язки.

Постановою першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_9 від 02 09 2024 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000813 від 13 03 2023 року продовжено до трьох місяців, тобто до 10 жовтня 2024 року.

Дія запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного ОСОБА_6 закінчується 09 09 2024 року, що стало підставою звернення сторони обвинувачення до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою.

03 вересня 2024 року прокурор відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000813 від 13 03 2023 року, про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з триманням останнього в умовах Державної установи Харківський слідчий ізолятор у межах строків досудового розслідування.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, зазначає, що строк обраного запобіжного заходу ОСОБА_6 спливає 09 09 2024 року, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку неможливо, оскільки у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне: отримати висновок судової експертизи матеріалів відео-, звукозапису за результатами проведення НСРД; отримати 5 висновків судових молекулярно-генетичних експертиз, призначених до Харківського НДЕКЦ МВС України; отримати висновок судової комп`ютерно-технічної експертизи, призначену до ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса»; вирішити питання про повідомлення про підозру по решті кримінальних правопорушень, вже внесених до ЄРДР та об`єднаних у вказаному кримінальному провадженні та інших епізодах злочинної діяльності, на причетність до вчинення яких на теперішній час органом досудового розслідування здійснюється перевірка підозрюваних; вирішити питання про остаточну кваліфікацію кримінальних правопорушень у вказаному кримінальному провадженні; встановити інших потерпілих, дані про вчинення злочину стосовно яких виявлено в ході огляду носіїв інформації, які вилучені в ході обшуків за місцями мешкання підозрюваних; закінчити процедуру розсекречування документів, що стали підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій; виконати вимоги ст.290 КПК України, надавши підозрюваним, їх захисникам, представникам потерпілого доступ до матеріалів кримінального провадження, що на теперішній час налічують понад 10 томів; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; виконати інші слідчі та розшукові дії, необхідність яких може виникнути в ході досудового розслідування.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя вважав обґрунтованою підозру у вчиненні останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.190 (у редакції зі змінами внесеними згідно із Законом № 2617-VIII від 22.11.2018), ч.4 ст.190 КК України, яка підтверджена зібраними під час досудового розслідування фактичними доказами, наявними в матеріалах справи, а також вважав встановленими продовження існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілих, свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Прокурором у клопотанні та судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі об`єктивно враховані відомості про особу підозрюваного, вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, згідно підозри, тяжкість покарання, що загрожуватиме йому у разі визнання винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, а також необхідність проведення ряду слідчих дій для завершення досудового розслідування.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою до09 10 2024 року включно, із застосування альтернативного запобіжного заходу - застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням відповідних обов`язків.

Колегія суддів, з урахуванням стадії досудового розслідування, погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо продовження існування ризиків передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, колегія суддівбере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень може вдатися до відповідних дій.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах кримінального провадження, ОСОБА_6 підозрюється, зокрема, у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачене максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років

Підозрюваний ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, раніше судимий, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість.

Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується фактичними доказами, що містяться в матеріалах провадження. Вказані докази та обставини вчинення кримінальних правопорушень, які інкримінуються підозрюваному, свідчать про достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим та не ефективним.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про продовження запобіжного заходу відповідає вимогам п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно з п.48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №3561/06 від 13 11 2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності до ст.5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання». (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №182 та «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).

Згідно зі сформованою практикою Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням конкретних обставин цього кримінального провадження та характеру дій, які інкримінуються підозрюваному, а саме того, що він підозрюється у вчиненні нетяжких та тяжкого кримінальних правопорушень проти власності, колегія суддів вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу) кримінального розслідування».

З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , погоджується і колегія суддів.

Слідчим суддею враховані всі підстави та обставини, передбачені ст.178 КПК України, відомості про особу та наявні докази, про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, та обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, згідно з якими суд визначив розмір застави, однак не вбачав підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, а саме домашній арешт.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри, зазначених в клопотанні ризиків та беручи до уваги необхідність виконати низку процесуальних дій, результати яких мають значення для судового розгляду, колегія суддів приймає до уваги обґрунтування сторони обвинувачення щодо необхідності продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою з визначенням застави.

Отже, враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими прокурор обґрунтовує в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, необхідність продовження такого запобіжного заходу, як тримання ОСОБА_6 під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин кримінальних правопорушень.

Доводи, на які посилається в апеляційній скарзі підозрюваний стосовно недоведення ризиків, заявлених в клопотанні прокурора спростовуються відомостями, що є наявними в кримінальному провадженні, що свідчить про постановлення слідчим суддею обґрунтованого та вмотивованого рішення, відповідно до вимог ст.370 КПК України.

Твердження підозрюваного щодо наявності у нього є матері інваліда ІІ-ї групи та неповнолітньої сестри, 2013 р.н., колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки деякі з цих обставин, виходячи із доводів апеляційної скарги, існували і на час подій, які інкримінуються ОСОБА_6 і вони не стали стримуючим фактором для підозрюваного при вчиненні протиправних діянь.

Тим більше, самі по собі ці обставини не спростовують та не мінімізують наявних ризиків, запобігти яким в даному випадку може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

За таких обставин, з огляду на значимі для цього провадження дані, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких постановив відповідне рішення.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою саме з визначенням суми застави стосовно ОСОБА_6 та відсутності підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги підозрюваного.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.ст.7, 176-206, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 05 09 2024 року про продовження підозрюваному за ч.ч.2, 3 ст.190 (у редакції зі змінами внесеними згідно із Законом № 2617-VIII від 22.11.2018), ч.4 ст.190 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 09 10 2024 року включно, з визначенням застави, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу підозрюваного, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ _____________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4