КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу прокурора Деснянської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 30 травня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 30.05.2024 відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001639 від 21.02.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 огли.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор Деснянської окружної прокуратури ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України обрати відносно підозрюваного ОСОБА_8 огли запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт вказував, що повідомлення про підозру складено та підписано з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства і стороною обвинувачення вжито заходів для його вручення підозрюваному у спосіб, передбачений КПК

_____________________________________________________________________________________

Справа №754/7771/24 Слідчий суддя - ОСОБА_9

Апеляційне провадження № 11-сс/824/4307/2024 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

України для вручення повідомлень, що підтверджується наданими стороною обвинувачення доказами, і стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_8 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, відповідно до положень ч. 1 ст. 42 КПК України.

Зокрема, ОСОБА_8 повідомлено про підозру через представника МВС Посольства Азербайджанської Республіки.

На думку апелянта, при постановленні зазначеної ухвали слідчим суддею не дотримано положення ч. 6 ст. 193 та ст. 194 КПК України та допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання прокурора, слідчим суддею не взято до уваги лист відділу міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП у м Києві №СЕД-31515-2024 від 22.05.2024, в якому серед іншого, зазначається, що з метою внесення до Генерального Секретаріату Інтерполу клопотання про публікацію Червоного оповіщення щодо розшукуваної особи, запитується «завірена копія ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою (у тому числі в перекладі на одну з робочих мов Інтерполу) на стадії досудового розслідування.

У зв`язку із відсутністю у сторони обвинувачення відомостей щодо точного місцезнаходження ОСОБА_8 , його відсутністю на території України, та неявкою на виклики до слідчого, постановою слідчого оголошено підозрюваного ОСОБА_8 , в міжнародний розшук.

Твердження слідчого судді про те, що відомості про міжнародний розшук не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не ґрунтуються на нормах законодавства, оскільки згідно «Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», - до Реєстру вносяться відомості про оголошення розшуку підозрюваного, тобто поняття та функція «міжнародний розшук» в Єдиному реєстрі досудових розслідувань - відсутнє.

Крім того, апелянт вказував, що ОСОБА_8 огли обгрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, думку захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, у провадженні слідчого відділу Деснянського УП ГУ НП в м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0001639 від 21.02.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

04.01.2019 слідчим Деснянського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_10 за погодженням із керівником Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_11 складено повідомлення про підозру ОСОБА_8 огли у вчиненні пособництва, тобто вчиненні дій з надання засобів, сприянні іншим співучасникам, а також заздалегідь обіцяному переховуванні злочинців, у вчиненні умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненому способом, небезпечним для життя багатьох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 5 ст. 27, п.п. 5, 12, ч. 2 ст. 115 КК України.

Постановою слідчого Деснянського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_10 від 04.01.2019 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 20.01.2023 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_8 огли з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Постановою слідчого Деснянського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_7 від 30.05.2024 оголошено міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_8 .

30.05.2024 слідчий СВ Деснянського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва із клопотанням у кримінальному провадженні № 0001639 від 21.02.2018 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 30.05.2024 відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 .

Постановляючи вказану ухвалу, слідчий суддя виходив того, що органом досудового розслідування не доведено набуття ОСОБА_8 огли статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, та слідчому судді не надано дані про фактичне перебування на час розгляду клопотання ОСОБА_8 у міжнародному розшуку.

З таким висновком колегія суддів не погоджується.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97 ВР (далі - Конвенція) визначено, що нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції, законними є арешт або затримання особи, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

На переконання колегії суддів, вказані вимоги слідчим суддею при розгляді клопотання належним чином не дотримані, а висновок слідчого судді про недоведеність набуття ОСОБА_8 огли статусу підозрюваного та перебування його у міжнародному розшуку, та відсутність у зв`язку із цим передбачених ч. 6 ст. 193 КПК України підстав для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо нього, спростовуються матеріалами судового провадження.

Так, згідно ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Письмове повідомлення про підозру, згідно вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, вручається особі в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Порядок вручення повідомлення передбачено статтею 135 КПК України, згідно якої особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Згідно ч. 7 цієї статті, повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва.

Як убачається із матеріалів судового провадження, у зв`язку із встановленням даних про перебування ОСОБА_8 огли за межами України, повідомлення про підозру останньому від 04.01.2019, разом з перекладом даного документу, вручено 04.01.2019 представнику МВС Азербайджанської Республіки в Україні (а.с.85).

З урахуванням наведеного, на переконання колегії суддів, органом досудового розслідування дотримано вимоги ст.ст. 135, 278 КПК України та вжито відповідних заходів для повідомлення ОСОБА_8 про підозру у кримінальному провадженні № 0001639 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, що у відповідності до положень ч. 1 ст. 42 КПК України свідчить про набуття останнім статусу підозрюваної у кримінальному провадженні № 0001639.

Крім того, як убачається з даних постанови слідчого Деснянського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_7 від 30.05.2024, підозрюваного ОСОБА_8 оголошено міжнародний розшук

Порушень органом досудового розслідування встановленого законом порядку оголошення ОСОБА_8 огли у міжнародний розшук, колегією суддів не встановлено.

Колегія суддів звертає увагу, що Кримінальний процесуальний кодекс України жодним чином не обумовлює ухвалення судового рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою доведеністю факту перебування особи у міжнародному розшуку, але визначає необхідність оголошення такого розшуку (ч. 6 ст. 193, ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку дотримано органом досудового розслідування.

Посилання слідчого судді в оскаржуваній ухвалу на відсутність даних про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про оголошення ОСОБА_8 у міжнародний розшук, саме по собі не є визначеною законом підставою для відмови в обранні запобіжного заходу щодо особи.

Крім того, як убачається із положень пункту 3 Глави IV Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведедення, затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298, витяг з реєстру не передбачає включення до нього інформації про розшук особи.

Відтак, відсутність у долученому до клопотання слідчого витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про розшук підозрюваного не може свідчити про невиконання органом досудового розслідування вимог ч. 2 ст. 281 КПК України.

При цьому, дані про витребування та дослідження слідчим суддею під час розгляду клопотання відомостей з Єдиного реєстру досудових розслідувань про рух кримінального провадження № 0001639 для з`ясування питання щодо внесення або невнесення до реєстру відомостей про оголошення ОСОБА_8 у міжнародний розшук, у справі відсутні, а тому висновок слідчого судді у цій частині є передчасним.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов помилкового висновку про відсутність передбачених ч. 6 ст. 193 КПК України підстав для задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 .

Дослідивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали, колегія суддів з`ясувала, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, п.п. 5, 12, ч. 2 ст. 115 КК України.

Зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_8 огли підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних.

Крім того, перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ст. 177 КПК України, зокрема можливості підозрюваного ОСОБА_8 огли переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, колегія суддів встановила, що такі доводи є обґрунтованими, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, характер і конкретні обставини кримінального правопорушення, та особу підозрюваного.

Ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

У рішенні «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що національні судові органи повинні брати до уваги усі обставини справи, та зважати на наявність суспільного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

На переконання колегії суддів, встановлені під час апеляційного розгляду обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, які колегія суддів вважає доведеними, та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Оскільки органами досудового розслідування виконані всі передбачені кримінальним процесуальним законом дії, які свідчать, що ОСОБА_8 оголошено у міжнародний розшук та матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, і доводять існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, п.п. 5, 12, ч. 2 ст. 115 КК України, то колегія суддів приходить до висновку, що встановлені органами досудового розслідування обставини у їх сукупності є виправданими та необхідними елементами, які визначають потребу в обранні підозрюваному ОСОБА_8 огли запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання слідчого, та обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Деснянської окружної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 30 травня 2024 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001639 від 21.02.2018.

Обрати підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому у селі Мамуста, Ленкоранського району, Азербайджанської Республіки, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Роз`яснити, що згідно положень ч. 6 ст. 193 КПК України, у разі затримання особи, відносно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3