Справа № 202/5597/24
Провадження № 1-кс/202/6261/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

Іменем України

13 вересня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника, адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5

підозрюваної ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні у місті Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на повідомлення про підозру від 28.06.2024 року у кримінальному провадженні №0000398 від 30.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою на повідомлення про підозру від 28.06.2024 року у кримінальному провадженні №0000398 від 30.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України.

В обґрунтування скарги заявник вказує, що 28.06.2024 року в рамках кримінального провадження №0000398 від 30.04.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Заявник зазначає, що в повідомленні про підозру вказано, що 29.04.2024 року, під час свого руху, водій ОСОБА_6 , перебуваючи в районі будинку АДРЕСА_1 , слідуючи зі швидкістю не менше, ніж 60 км/год., порушуючи Правила безпеки дорожнього руху України, не діяла таким чином, щоб не наражати на життя та здоров`я громадян, будучи неуважною до дорожньої обстановки, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити небезпеку для руху у вигляді пішохода ОСОБА_7 , який рухався у попутному напрямку відносно напрямку руху керованого нею автомобіля, не зменшила швидкість руху аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду небезпеки, тим самим не виконала покладені на неї обов`язки, як на водія, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, внаслідок чого скоїла наїзд передньою правою частиною керованого нею автомобіля на задню поверхню тіла пішохода ОСОБА_7 .

Адвокат ОСОБА_3 вважає, що викладене в підозрі не відповідає дійсності, оскільки в основу підозри ОСОБА_6 покладена кримінальна протиправна недбалість, котра обґрунтовується висновком експерта від 21.06.2024 №СЕ-19/113-24/3529-ІТ. Проте вказаний висновок експерта не можна розцінювати як належний, допустимий та достатній доказ вини у формі кримінальної протиправної недбалості, оскільки вихідні дані надані слідчим для проведення вказаної експертизи, є необ`єктивними та такими, що не відповідають дійсним обставинам ДТП, прямо сфальсифікованими слідчим.

Неправдивість даних, на підставі котрих був зроблений вищевказаний висновок, полягають у суперечливих показах свідка ОСОБА_8 , яка на момент вчинення ДТП знаходилася на подвір`ї свого домоволодіння, що розташоване поряд з проїзною частиною, і не бачила безпосередній момент зіткнення, що підтверджується протоколом допиту свідка, тому її покази щодо видимості з робочого місця водія є незрозумілими.

Крім того, отримані дані під час проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_8 та ОСОБА_6 відрізняються майже вдвічі. Загальна видимість пішохода з робочого місця водія згідно слідчого експерименту від 27.05.2024 за участю свідка ОСОБА_8 становить 114,0 м., в той час коли цей показник за участю ОСОБА_6 становив 85,7 м. Дані щодо видимості елементів проїзної частини з робочого місця статичного автомобіля, котрі встановлені під час слідчого експерименту з ОСОБА_6 19.06.2024 року, становлять 44,0 м. Проте цей показник є сфальсифікованим, про що зауважено в протоколі та під відеозапис проведення слідчої дії.

Адвокат у клопотанні зазначає, що вказаний слідчий експеримент від 19.06.2024 року проведений упереджено, зі значним тиском на ОСОБА_6 з боку співробітників поліції.

Також адвокат ОСОБА_3 зазначає, що на підставі ст.ст.42, 243 КПК України сторною захисту проведено судову авто-технічну експертизу. Згідно висновку експерта від 06.08.2024 року № СЕ-19/105-24/5192-ІТ, з технічної точки зору, у дорожній обстановці, що склалася, водій ОСОБА_6 не мала у своєму розпорядженні технічної можливості запобігти наступу ДТП.

Зазначає, що проведена транспортно-трасологічна експертиза, як і відеозапис з камери зовнішнього спостереження, жодним чином не доводить вину ОСОБА_6 .

При комплексному оцінюванні даних експертизи трупа, що покладено в обґрунтування підозри, а саме локалізації травм, слідчими залишений поза увагою факт крайнього ступеню алкогольного сп`яніння потерпілого та його неадекватна поведінка безпосередньо перед ДТП, що підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_8 .

Аналізуючи викладені обставини, заявник вважає, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, є необґрунтованим та таким, що суперечить діючому кримінальному процесуальному законодавству.

Тому адвокат ОСОБА_3 просив скасувати повідомлення про підозру від 28.06.2024 року, вручене ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000398 від 30.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу, з підстав, зазначених вище.

Підозрювана також підтримала скаргу адвоката та просила скасувати повідомлення про підозру.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги. Зазначила, що повідомлення про підозру від 28.06.2024, вручене ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000398, відповідає положенням ст.ст. 276-278 КПК України і є обґрунтованим.

З`ясувавши обставини, що були підставою звернення до суду зі скаргою, вислухавши сторін судового процесу, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження №0000398 від 30.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України.

28.06.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, в рамках кримінального провадження №0000398 від 30.04.2024 року.

Зі змісту поданої скарги вбачається, що підставою для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 заявник вважає те, що підозра ґрунтується на недостовірних доказах, оскільки, на думку сторони захисту, існують суперечливі дані свідка та підозрюваної ОСОБА_6 . Також зазначено, слідчими не взято до уваги те, що потерпілий був у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено положенням ст.278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276 КПК України, зміст повідомлення про підозру ст. 277 КПК України.

Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вищевказаних процесуальних норм.

Відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно зі ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Відповідно до ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду (ст. 89 КПК України).

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтованість підозри, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 року, § 57).

Отже, на стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21.04.2011 року, остаточне 21.07.2011 року), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

За своїм змістом повідомлена 28.06.2024 року ОСОБА_6 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України; при врученні підозри слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання в тому, що ОСОБА_6 причетна до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

За таких обставин, аналіз вищевказаних норм закону дає підстави стверджувати те, що у ході розгляду цієї скарги підлягає з`ясуванню дотримання у ході повідомлення про підозру ОСОБА_6 вимог глави 22 КПК України, в тому числі, щодо відповідності підозри вимогам ст.ст. 276, 277, 278 КПК України, з чого вбачається, що при здійсненні повідомлення про підозру ОСОБА_6 органом досудового розслідування було дотримано вимог положень ст. 276-278 КПК України, а тому подана скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, прихожу до висновку про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на повідомлення про підозру від 28.06.2024 року у кримінальному провадженні №0000398 від 30.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1