Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3563/24
Провадження № 1-в/553/460/2024
У Х В А Л А

Іменем України

24.10.2024м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

представник уповноваженого органу з питань пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання провідного інспектора Подільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_5 , відносно засудженого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Каменсь-Уральський, Синарського р-ну., РФ, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, засудженого:

- 07.02.2023 вироком Київського районного суду м. Полтави за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років із звільненням від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 (два)роки,

про приведення вироку у відповідність згідно з діючим законодавством,

В С Т А Н О В И В

10.10.2024 до Ленінського районного суду м. Полтави надійшло клопотання провідного інспектора Подільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_5 про приведення вироку у відповідність згідно з діючим законодавством,

На обґрунтування клопотання представником уповноваженого органу з питань пробації зазначено, що починаючи із 28.03.2023 відповідно до вироку Київського районного суду м. Полтави від 07.02.2023 засуджений відбуває покарання за діяння, караність якого усунена відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, що набрав чинності 09.08.2024.

З метою вирішення питання правильності виконання вироку, уповноважений представник органу пробації прохає суд про приведення вироку у відповідність згідно з діючим законодавством.

В судовому засіданні представник уповноваженого органу з питань пробації клопотання підтримала та прохала клопотання задовольнити.

Прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання та звільнення засудженого від призначеного судом покарання.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

В процесі реалізації кримінальної відповідальності, найпоширенішою формою якої є покарання, іноді виникають такі юридичні факти, котрі призводять до необхідності звільнення особи від призначеного покарання. Одним із таких фактів є усунення злочинності діяння, тобто його декриміналізація, закріплене ч. 2 ст. 74 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч. 1 ст. 74 КК).

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України (в ред. ЗУ № 3886-ІХ від 18.07.2024) особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.

Як вбачається з вироку Київського районного суду м. Полтави від 07.02.2023 громадянина ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до положення ст. 51 КУпАП, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподаткований мінімум доходів громадян, це грошова сума розміром 17,00 грн, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи ( у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2022 року складав 1 240,50 грн ( 2 481,00 грн - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 х на 50 %) . Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1 240,50 грн х 2 (неоподаткований мінімум доходів громадян) = 2 481,00 грн.

Згідно вироку Київського районного суду м. Полтави від 07.02.2023 громадянин ОСОБА_6 16.08.2022 року вчинив крадіжку майна на суму 2144,55 грн., що станом на момент вчинення крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ( 2 481,00 грн).

Таким чином, на засудженого розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_6 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає до задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 537-539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В

Клопотання провідного інспектора Подільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 від покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Полтави від 07.02.2023.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги впродовж семи днів з моменту її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1