1Справа № 335/4896/24 1-кс/335/2558/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000072 від 22.09.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, який є громадянином України, зареєстрований як фізична особа підприємець, але зі слів свою діяльність не здійснює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13.06.2024 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України.

29.05.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України.

Слідчий вказує, що обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Під час проведення досудового розслідування слідчим встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_4 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і послідуючого покарання, знаходячись на свободі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що являється ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що він знає їх місце проживання, та важливість їх свідчень.

Крім того, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, що підтверджується системністю його вчинення та відсутністю постійного доходу.

Слідчий зазначає, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Посилаючись на вказані обставини, слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

25.10.2024 на адресу суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , у якому він просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосувати до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ризики про які зазначає сторона обвинувачення у своєму клопотанні не підтверджені належними доказами. Сама по собі тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним не може бути підставою для застосування до нього найсуворішого запобіжного заходу.

Як зазначає захисник, ОСОБА_4 не був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, а самостійно з`явився до суду з розгляду вказаного клопотання, що свідчить про відсутність ризику, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи, що у кримінальному провадженні зібрані всі докази, ОСОБА_4 не може вчинити дії, визначені п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, стороною обвинувачення не надано доказів впливу ОСОБА_4 на свідків та інших обвинувачених.

ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, він з`явився до слідчого після того як дізнався, що перебуває у розшуку, має місце проживання, одружений, має на утриманні дитину, його матір та дружина потребують допомоги, оскільки хворіють.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з підстав, викладених у клопотанні. Також, зазначив, що ОСОБА_4 підозрюється у систематичному вчиненні злочинів, тривалий час переховувався від органу досудового розслідування, обвинувальний акт відносно інших осіб, обвинувачених у вчиненні злочинів у цьому кримінальному провадженні, вже направлено до суду.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, та просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з підстав, які він виклав у своєму клопотанні. Також, зазначив, що його підзахисний ні з ким із фігурантів кримінального провадження не спілкувався, грошові кошти не отримував, договори не укладав.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав свого захисника, спочатку зазначив, що він виїжджав з дружиною до м. Одеси, через декілька днів після проведення обшуку в квартирі, де він проживав, до м. Запоріжжя повернувся у серпні 2024 року. Крім того, йому необхідно працювати щоб піклуватись про дружину та дитину. Вже потім зазначив, що виїхав сам, а дружина з дитиною залишись у м. Запоріжжя.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

СУ ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000072 від 22.09.2022 року за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України.

12.06.2024, в рамках вказаного кримінального провадження, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України. Повідомлення про підозру було вручено дружині ОСОБА_9 .

Ухвалою слідчого судді від 13.06.2024 надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановою прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 від 09.08.2024, виділено з матеріалів кримінального провадження № 0000072 від 22.09.2022, кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 .

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 від 09.08.2024 зупинено досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001091 від 09.08.2024, яке виділено із кримінального провадження № 0000072 від 22.09.2022, у зв`язку із розшуком підозрюваного ОСОБА_4 .

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 від 24.10.2024 відновлено досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001091 від 09.08.2024, яке виділено із кримінального провадження № 0000072 від 22.09.2022, у зв`язку із встановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 .

24.10.2024 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, на підставі ухвали слідчого судді від 13.06.2024, якою надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя приймає до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спростувати будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному проваджені; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які досліджені у ході судового розгляду клопотання, та не оспорюється стороною захисту.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За змістом п.п. «b» та «c» ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Слідчий суддя вважає встановленими та доведеними стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України, які, згідно зі ст. 12 цього Кодексу, відноситься до тяжкого злочину та особливо тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання на строк до 12 років, з конфіскацією майна.

Слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який одружений, є батьком малолітньої дитини, офіційно не працевлаштований, має зареєстроване місце проживання.

Також, слідчий суддя враховує кількість епізодів злочинної діяльності у яких підозрюється ОСОБА_4 , згідно повідомленої підозри ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочинів у складі злочинної організації, та ту обставину, що ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування, у зв`язку із чим був оголошений у розшук.

При цьому, слідчий суддя не приймає до уваги доводи захисника підозрюваного з приводу того, що ОСОБА_4 самостійно з`явився до суду для розгляду вказаного клопотання, оскільки ОСОБА_4 було затримано у порядку ст. 208 КПК України та доставлено до суду.

Як встановлено з ухвали слідчого судді від 13.06.2024 про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 , він після проведення обшуку у квартирі де проживав з дружиною зник з місця мешкання, на зв`язок не виходив.

Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 свідомо переховувався від органу досудового розслідування, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте вказані обставини у сукупності з іншими збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вказані вище обставини щодо особи підозрюваного, його свідоме переховування від органу досудового розслідування, що він не зміг спростувати у судовому засіданні та обставин злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , дають підстави дійти висновку, що існують ризики, передбачені 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначав у клопотанні слідчий та у судовому засіданні прокурор, а саме, можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

При цьому, дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_4 , та обставини кримінальних правопорушень, які, згідно повідомлення про підозру та наявних у матеріалах клопотання доказів, вчинялись тривалий час, у період воєнного стану, кількість епізодів, дають слідчому судді підстави для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На думку слідчого судді, вказаний запобіжний захід буде відповідати меті його застосування та зможе запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, і які існують на даний час.

Під час розгляду клопотання, слідчий суддя не знайшов підства для застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі особистого зобов`язання, про який заявляла сторона захисту, оскільки, на переконання слідчого судді, такий запобіжний захід не зможе в повній мірі запобігти вищезазначеним ризикам та не зможе у подальшому, з урахуванням процесуальної поведінки підозрюваного, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також може мати негативні наслідки для кримінального провадження.

Посилання захисника на те, що дружина та мати підозрюваного хворіють, тому до його підзахисного слід застосувати запобіжний захід не пов`язаний з тримання під вартою, слідчий суддя до уваги не приймає, оскільки, як підтверджував сам ОСОБА_4 у судовому засіданні він на 3 місяці сам виїжджав до м. Одеси, і в цей час не опікувався ні дружиною, ні матір`ю, а тому наявність у них захворювань жодним чином не може вплинути на висновок слідчого судді при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу.

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пунктом 4 частини 4 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого у тому числі ст. 255 КК України.

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні у тому числі злочину, передбаченого ст. 255 КК України, слідчий суддя, враховуючи встановлені ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а також відомості про особу підозрюваного та його процесуальну повіденку, вважає за необхідне не визначати розмір застави у даному випадку.

Підсумовуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість вимог клопотання, з огляду на що клопотання слідчого, погоджене прокурором, підлягає задоволенню у повному обсязі, а тому до ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, який з урахуванням строку зупинення, відновлення кримінального провадження, а також постанову прокурора про продовження строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000072 від 22.09.2022, з якого виділено кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_4 , триває до 13 листопада 2024 року включно.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, з 24 жовтня 2024 року по 13 листопада 2024 року включно.

Встановити строк дії даної ухвали до 13 листопада 2024 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали, яка підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 25 жовтня 2024 року.

Повний текст ухвали складено 28 жовтня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1