Справа № 333/7161/24
Провадження № 1-кп/333/808/24
ВИРОК

Іменем України

30 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжі, громадянина України, неодруженого, освіта повна середня, проходить військову службу на посаді розвідника-радіотелефоніста 3 розвідувального відділення 3 розвідувального взводу 2 розвідувальної роти в/ч НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

08.06.2024 року у вечірній час доби, приблизно о 21 год. 30 хв., ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, всупереч вимог ст.ст. 1, 13, 25-28 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», знаходячись неподалік буд. АДРЕСА_2 , використовуючи особистий мобільний телефон, за допомогою месенджеру «Телеграм», маючи умисел на незаконне придбання психотропних речовин, без мети збуту, замовив особливо небезпечну речовину, обіг якої заборонено «PVP». У подальшому, ОСОБА_5 сплатив за своє замовлення грошові кошти у сумі 300 грн. за допомогою безготівкового переказу та пізніше отримав координати місця знаходження свого замовлення.

Того ж дня, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання психотропної речовини без мети збуту, ОСОБА_5 , знаходячись по вул. Очаківській у м. Запоріжжі (більш точного місця під час судового розгляду встановлено не було), знайшов у визначеному місці (на землі один), тобто фактично незаконно придбав згорток ізолюючої стрічки жовтого кольору, в якому знаходився зіп-пакет з речовиною, яка містить особливо небезпечну речовину, обіг якої заборонено - «PVP». Після цього, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання психотропної речовини без мети збуту, поклав знайдений зіп-пакет в праву кишеню одягнених на ньому шортів та направився у бік смт. Балабино, Запорізької області, таким чином незаконно зберігаючи при собі вказану психотропну речовину без мети збуту.

08.06.20224 року, о 23 год. 42 хв. ОСОБА_5 був зупинений працівниками поліції на блок-посту З-09 за адресою: АДРЕСА_3 , де у період часу з 00 год. 46 хв. по 01 год. 01 хв. 09.06.2024 року, під час огляду місця події у останнього було вилучено зіп-пакет з психотропною речовиною, обіг якої заборонено - «PVP», масою 0,23738 г (в перерахунку на основу), яку ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_5 як скоєння кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Під час судового розгляду ОСОБА_5 визнав свою вину повністю у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, і пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказане кримінальне правопорушення і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок.

До листопада 2023 року він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , яку 20.11.2023 року самовільно покинув та у подальшому знаходився вдома за місцем проживання. У червні 2024 року він вирішив замовити через месенджер «Телеграм» психотропну речовину «соль» у кількості 0,25 г для особистого вживання. Замовивши її за допомогою вланосго мобільного телефону, він шляхом безготівкового переказу сплатив за неї 300 грн. та отримав фотографію, де вона знаходиться. Поїхав у вказане місце, розташоване по АДРЕСА_3 , він знайшов згорток ізолюючої стрічки, в якому знаходився зіп-пакет. Після цього, він цей згорток положив до правої кишені шорт та направився у бік смт. Балабино, Запорізької області. Коли проходив через по вул. Очаківській, його зупинили працівники поліції, які виявили та вилучили придбану ним психотропну речовину. У скоєному щиросердно розраюється.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор і обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин скоєного кримінального проступку, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ у справі «Яременко проти України».

Враховуючи викладене, суд, допитав обвинуваченого, дослідив матеріали: судової хімічної експертизи; що характеризують особу ОСОБА_5 ; що стосуються речових доказів.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття, що підтверджується його поведінкою під час досудового розслідування та судового розгляду. Обставини, обтяжуючі покарання ОСОБА_5 , відсутні.

Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації. При цьому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, який відповідно до вимог ст.12 КК України є кримінальним проступком, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого (не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра), характеризуючі особистість обвинуваченого обставини має постійне місце проживання та реєстрації, неодружений, раніше перебував на військовій служби, відносно нього на стадії судового розгляду мається кримінальне провадження, передбачене ст.408 КК України, у військовій частині характеризується з негативної сторони.

Відповідно до правової позиції щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

Враховуючи особистість обвинуваченого, відсутність у ОСОБА_5 можливості сплатити штраф, навіть у мінімальному розмірі, конкретні обставини кримінального провадження, наявність пом`якшуючого та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховування обвинуваченого можливо із застосуванням такого виду покарання як пробаційний нагляд.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так й іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Підстави для застосування у даному випадку вимог ст.69 КК України та інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням, відсутні.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складають 1514,56 грн. за залучення експерта на проведення судової хімічної експертизи.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що процесуальні витраті, зазначені в обвинувальному акті документально підтверджені матеріалами кримінального провадження (довідкою про витрати на проведення експертизи № СЕ-19/108-24/10839-НЗПРАП від 11.06.2024 року), тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого зазначених витрат на користь держави.

Судом встановлено, що постановами старшого дізнавача сектору дізнання ВП №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 від 10.06.2024 року та 19.06.2024 року вміст спецпакету №5484177 з об`єктами дослідження судово-хімічної експертизи та СDR-диск з відеофайлом проведення огляду місця події від 09.06.2024 року були визнані речовими доказами.

Відповідно до п.п. 3,7 ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому: майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом передається відповідним установам або знищується; документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Згідно п.1 ч.2 ст.99 КПК України до документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні).

Отже, враховуючи, що на СD-дисках міститься інформація, що стосується скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тому вони є документами, які необхідно зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 349 ч.3, 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст.59-1 КК України на ОСОБА_5 покласти такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речові докази:

- DVD-R-диск з відеофайлом проведення огляду місця події від 09.06.2024 року за адресою: АДРЕСА_3 , що зберігається у матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження;

- вміст сейф-пакету №5484177 з особливо небезпечною психотропною речовиною, що знаходиться на зберіганні у камері зберігання речових доказів ВП № 4 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 56 коп. за залучення експерта на проведення судової хімічної експертизи.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1