Дата документу 15.08.2024 Справа № 311/3175/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/976/24 Головуючий у 1-й інстанції - ОСОБА_1
Єдиний унікальний №311/3175/21Доповідач у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Заводського районного суду м.Запоріжжя від 16 липня 2024 року про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Комсомольське Оріхівського району Запорізької області, зареєстрований та проживав у АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИЛА

Вказаною ухвалою районного суду до 13.09.2024 року включно продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі обвинувачений просив ухвалу суду скасувати, постановити нове судове рішення, яким застосувати до нього не пов`язаний з триманням під вартою запобіжний захід. Свої вимоги мотивував тим, що з огляду на відсутність матеріалів кримінального провадження та перебування захисника на тимчасово окупованій території України, він не має можливості довести свою невинуватість. На переконання обвинуваченого, наявність у нього тимчасового місця проживання вказує на можливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; з`ясувавши позицію захисника, яка повністю підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягала на її задоволенні; прокурора, яка заперечила проти апеляційної скарги та просила ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

В провадженні Василівського районного суду Запорізької області перебувало кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.115 КК кримінального правопорушення.

Розпорядженням голови Верховного Суду територіальна підсудність судових справ Василівського районного суду Запорізької області визначена за Заводським районним судом м.Запоріжжя.

Прокурор звернулась до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою.

Суд першої інстанції, продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченого, виходив з того, що у справі існують ризики того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, тому необхідно продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 . При цьому, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, не зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти зазначеному вище ризику.

Проте колегія суддів не може погодитись із таким судовим рішенням, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст.177 КПК підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим ст.177 КПК ризикам.

За змістом ст.199 КПК, розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд має з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Під час вирішення питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд, крім наявності зазначених у ст.177 КПК ризиків, зобов`язаний оцінити та врахувати й передбачені ст.178 КПК обставини, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, міцність його соціальних зв`язків, наявність у обвинуваченого постійного місця роботи та дані, які його характеризують.

Проте, на переконання колегії суддів, рішення суду про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 не ґрунтується на даних вимогах закону.

Колегія суддів відзначає, що право на свободу та особисту недоторканість може бути обмежене, однак таке обмеження має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина, принципів справедливості, рівності та пропорційності, із забезпеченням балансу інтересів особи та суспільства, на підставі та у визначеному чинним законодавством порядку, з урахуванням актів міжнародного права, позицій Європейського суду з прав людини за вмотивованим рішенням суду.

На переконання колегії суддів, в даному випадку поза увагою суду першої інстанції залишились конкретні обставини даного кримінального провадження відносно обвинуваченого.

З клопотання прокурора встановлено, що запобіжний захід у даному кримінальному провадженні у виді тримання під вартою ОСОБА_8 застосовано 20.05.2021 року. Таким чином, станом на момент апеляційного розгляду обвинувачений перебуває під вартою понад три роки. Разом з тим, ОСОБА_8 є особою похилого віку.

Таке тривале знаходження обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, на думку апеляційного суду, є неприпустимим. Здійснення судового розгляду в цьому кримінальному провадженні не відповідає його завданням, оскільки не є швидким, та не ґрунтується на загальних засадах кримінального провадження, серед яких: верховенство права, законність, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, доступ до правосуддя, забезпечення права на захист.

Водночас положеннями ч.4 ст.28 КПК регламентовано, що кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово.

Матеріали даного кримінального провадження наразі знаходяться на тимчасово окупованій території України. Прокурор у судовому засіданні повідомила, що з відповідним клопотанням про відновлення втрачених матеріалів провадження в умовах воєнного стану в порядку ст.615-1 КПК до суду не зверталась.

Вказані відомості у сукупності істотно впливають на оперативність розгляду кримінального провадження та негативно відображаються на правах обвинуваченого.

Відтак, на переконання колегії суддів, ні оскаржувана ухвала, ні надані апеляційному суду матеріали провадження не містять достатнього обґрунтування поважності і доцільності подальшого такого тривалого строку перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою.

Колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції щодо необхідності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 .

Апеляційний суд зауважує, що застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою має першочергово узгоджуватися із його законодавчо визначеною метою - забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання передбаченим п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК ризикам.

Встановивши відносно останнього існування ризику переховування від суду, районним судом протягом останніх щонайменше двох з половиною років вирішувалось лише питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, натомість розгляд даного кримінального провадження по суті не відбувався з незалежних від сторони захисту причин. Прокурором протягом більш ніж тривалого часу не вчинялось дій щодо відновлення матеріалів кримінального провадження та поновлення судового розгляду висунутого ОСОБА_8 обвинувачення.

Враховуючи вказані обставини у сукупності, колегія суддів вважає, що подальше тримання ОСОБА_8 під вартою є невиправданим та не кореспондується з регламентованою законом метою такого запобіжного заходу. У зв`язку з чим, ухвалу районного суду не можна визнати законною та обґрунтованою, оскільки вона ухвалена без врахування всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення клопотання, а тому вона підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нової ухвали.

При цьому колегія суддів вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків відповідно до ч.5 ст.194 КПК, оскільки такий запобіжний захід є співмірним і доцільним для забезпечення дієвості даного кримінального провадження та він зможе повною мірою забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м.Запоріжжя від 16 липня 2024 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Звільнити ОСОБА_8 з-під варти.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки:

1.негайно після звільнення з-під варти повідомити Заводський районний суд м.Запоріжжя про дійсне місце свого проживання чи перебування, а також про його подальшу можливу зміну;

2.в місячний строк повідомити Заводський районний суд м.Запоріжжя про дійсні засоби зв`язку з обвинуваченим (номер мобільного телефону, електронної пошти; абонентської скриньки, тощо) і в подальшому їх можливу зміну.

3. утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.2 ст.179 КПК у випадку порушення покладених на обвинуваченого обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» для виконання в частині звільнення ОСОБА_8 з-під варти.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4