УХВАЛА

23 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 315/334/20

провадження № 51-4285 ск 24

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу представника потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на вироки Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2023 року та Запорізького апеляційного суду від 12 червня 2024 року щодо засудженого ОСОБА_7 ,

установила:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши подану касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що при зверненні не було додержано положень пунктів 4, 5 ч. 2, ч. 5 цієї норми процесуального права.

Згідно із законодавчими приписами у касаційній скарзі зазначається правове обґрунтування заявлених вимог, адже суд касаційної інстанції (далі - Суд) є судом права, а не факту і наділений повноваженнями скасувати чи змінити оспорювані рішення на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з урахуванням також ст. 436 цього Кодексу.

На зазначене скаржником не було зважено.

Як убачається зі змісту поданої скарги, у ній її автор, заперечуючи справедливість заходу примусу та правильність вирішення цивільних позовів, просить скасувати оспорюванні рішенняі ухвалити новий вирок. Однак така вимога суперечить статтям 436, 437 КПК, якими регламентовано повноваження Суду.

Крім того, вважаючи призначене засудженому покарання м`яким насамперед через звільнення від його відбування з випробуванням, скаржник не наводить обґрунтування саме неправильного застосування інституту умовного звільнення у конкретному кримінальному провадженні, з огляду на дискреційні повноваження суду, на принцип індивідуалізації та особливості ст. 75 Кримінального кодексу України (далі - КК), якою регулюються не вид й розмір заходу примусу, а спосіб відбування.

Разом із цим представник потерпілих не зазначає аргументів, котрі би свідчили, що судами попередніх інстанцій при вирішенні цивільних позовів не було додержано положень статті 127-129 КПК, якими регламентовано компенсація шкоди у кримінальному провадженні.

Заразом попри те, що оспорюваний вирок місцевого суду переглядався в порядку апеляційної процедури, у касаційній скарзі не викладено в аспекті ст. 50 КК, статей 404, 405, 412, 413, 420 КПК обґрунтування допущення судом апеляційної інстанції таких порушень норм права, які є істотними і тягнуть за собою обов`язкове скасування прийнятого рішення. Скаржник також не вказує яких доводів потерпілої сторони не розглянув суд апеляційної інстанції і не дав на них відповідей.

Водночас до скарги не додано копії вироку апеляційного суду, засвідченої належним чином, як це передбачено Інструкцією з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженою наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року № 814 (у редакції наказу від 17 жовтня 2023 року № 485), або п. 5.26 ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» (додана роздруківка з Єдиного державного реєстру судових рішень містить знеособлену інформацію про учасників судового розгляду), що стає на заваді реалізації положень статей 428, 430 КПК.

Оскільки касаційна скарга не відповідає положенням ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу представника потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на вироки Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2023 року та Запорізького апеляційного суду від 12 червня 2024 року щодо засудженого ОСОБА_7 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків упродовж п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_8