СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/6701/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Святошинської окружної прокуратури м. Києва, поданої в порядку ст. 303 КПК України,-

ВСТАНОВИВ:

30.09.2024 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшла скарга потерпілого ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Святошинської окружної прокуратури м. Києва, що полягає у зобов`язанні уповноважених осіб Святошинської окружної прокуратури м. Києва винести обґрунтовану постанову щодо повідомлення ОСОБА_4 про підозру у скоєнні злочину за фактом скоєння якого відносно нього 07.12.2012 року відкрито кримінальне провадження № 0000928.

Із поданої скарги вбачається, що відділом дізнання Святошинського УП ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000928 від 07.12.2012 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

До Святошинської окружної прокуратури м. Києва 12.08.2024 року ОСОБА_5 було подано скаргу щодо зобов`язання повідомити підозрюваному ОСОБА_4 підозри у скоєнні злочину за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, посилаючись на те, що досудове розслідування вказаного кримінального провадження триває з 2012 року, однак органами досудового розслідування не вчинено всі необхідні слідчі та процесуальні дії по вказаному кримінальному провадженню.

У судове засідання скаржник ОСОБА_3 не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, подав до суду заяву, якою скаргу підтримує, просить задовольнити та розгляд скарги провести за його відсутності.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду скарги повідомлявся належним чином, а тому слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду скарги за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали скарги та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов до висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, -заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2)рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування -потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3)рішення слідчого про закриття кримінального провадження-заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4)рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи-заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;5)рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим-особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6)рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки-особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7)рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових)дій, негласних слідчих(розшукових)дій -особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу,- підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст.36; ч.5 ст.40 КПК України, прокурор та слідчий здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора та слідчого.

Межі втручання слідчого судді у діяльність прокурора та слідчого обмежуються ч. 1 ст. 303 КПК України.

Кримінальний процесуальний закон визначає, що під час досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений на розгляд питань, які повинен вирішувати прокурор або слідчий, втручання в діяльність яких прямо заборонена ч. 1 ст. 36; ч. 5 ст. 40 КПК України.

Прокурор та слідчий самостійно приймають рішення щодо існування підстав для закриття кримінального провадження і лише постанова прокурора чи слідчого про закриття кримінального провадження може бути предметом розгляду слідчим суддею, про що вказано в п.п. 3. 4 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Крім того, що стосується наведеної у скарзі ОСОБА_3 бездіяльності прокурора щодо не оголошення та не вручення письмового повідомлення про підозру ОСОБА_4 , відповідно до ст.ст. 276-278 КПК України, слідчий суддя враховує наступне.

Положеннями ч. 6 ст. 22 КПК України встановлено, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що лише слідчий та прокурор наділенні повноваженнями у кримінальному провадженні повідомити особі про підозру.

Разом з тим, за приписами ч. 3ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

У зв`язку з цим, враховуючи положення Кримінального процесуального кодексу України, якими не передбачено надання слідчим суддею оцінки наявності достатніх доказів саме для повідомлення підозри особі у вчиненні кримінального правопорушення та, зважаючи на вимогу ст. 22 КПК України щодо неупередженості суду, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора не підлягає задоволенню.

На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Святошинської окружної прокуратури м. Києва, поданої в порядку ст. 303 КПК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1