Єдиний унікальний номер 205/9924/24
Провадження № 1-в/205/394/24
УХВАЛА

Іменем України

22 серпня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора -ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро клопотання державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про уточнення початку строку виконання покарань з дати повторного затримання та зарахування у строк відбуття період відбутого покарання,-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання начальника Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визначення дати обчислення початку строку покарання, призначеного вироком Голопристанського райсуду Херсонської області від 30.07.2019 року, після затримання ОСОБА_4 правоохоронними органами України 21.06.2024 року, у зв`язку з перериванням строку відбування покарання.

У клопотанні зазначається, що у державній установі «Дніпровська виправна колонія (№ 89)» з 22.07.2024 року відбуває міру кримінального покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 30.07.2019 року Голопристанським райсудом Херсонської області за ч.2, ст.. 121 КК України до 9 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 31.10.2019 року. Початок строку покарання 20.02.2019 року. Кінець строку покарання 20.02.2028 року.

За даною справою ОСОБА_4 було взято під варту 21.06.2024 року та поміщено до державної установи «Сумський слідчий ізолятор».

Обставини склались так, що з 24.02.2022 року було окуповано частину Херсонської області в тому числі державну установу «Голопристанська виправна колонія (№7)», де відбував покарання засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , далі окупаційною владою його було вивезено для подальшого відбування покарання на територію рф у виправний заклад Волгоградської обл., звідки він був звільнений 20.06.2024 року, та 21.06.2024 року при перетині державного кордону України був затриманий правоохоронними органами.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, враховуючи, що строк відбування покарання переривався та ОСОБА_4 , деякий час перебував поза межами установи виконання покарань, клопотав про винесення відповідного судового рішення щодо уточнення початку строку з дати повторного затримання, зарахувавши у строк відбуття період відбутого покарання.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що дійсно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 30.07.2019 року Голопристанським районним судом Херсонської області за ч.2 ст. 121 КК України до 9 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 31.10.2019 року. Початок строку покарання 20.02.2019 року. Кінець строку покарання 20.02.2028 року.

Відповідно до довідки (про звільнення) серії НОМЕР_1 засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було звільнено 20.06.2024 року з ЛИУ № 15, м. Волгоград, Волгоградської області відповідно до постанови Дзержинського районного суду м.Волгограда від 20.06.2024 року на підставі ст..81 КК рф по хворобі на 3 роки 8 місяців.

21.06.2024 року засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано та поміщено до державної установи «Сумський слідчий ізолятор».

Прокурор просив зарахувати строк відбутого покарання з 20.02.2019 року по 20.06.2024 року.

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав подання Начальника державної установи «Дніпровська виправна колонія №89», та просив зарахувати строк відбутого покарання з 20.02.2019 року по 20.06.2024 року.

Суд, заслухавши думку прокурора, засудженого, вивчивши матеріали подання, дійшов висновку про наявність належних правових підстав для задоволення подання.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 КВК України, завданнями кримінально-виконавчого законодавства України є визначення принципів виконання кримінальних покарань, правового статусу засуджених, гарантій захисту їхніх прав, законних інтересів та обов`язків.

Згідно ст. 2 КВК України, кримінально-виконавче законодавство України складається з цього Кодексу, інших актів законодавства, а також чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ст.55 та ст.124 Конституції України - права і свободи людини і громадянина захищаються судом, юрисдикція якого поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Статтею 13 Європейської Конвенції з прав людини гарантується право на ефективний засіб правового захисту, згідно якого кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до вимог п.14 ч.1 ст.537, п.1 ч.2 ст.539 КПК України, під час виконання вироків суд, за місцем відбування засудженого, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають під час виконання вироків.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені правовідносини.

Як вбачається з матеріалів клопотання та доданих до нього матеріалів особової справи, з 20.02.2019 року відбуває міру кримінального покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 30.07.2019 року Голопристанським районним судом Херсонської області за ч.2 ст. 121 КК України до 9 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 31.10.2019 року. Початок строку покарання 20.02.2019 року. Кінець строку покарання 20.02.2028 року.

Станом на 24.02.2024 року відбував покарання у «Голопристанській виправній колонії № 7», яка з 24 лютого 2022 року перебуває під окупацією рф.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 27.10.2023 року № 3768/5 «Про окремі питання розміщення засуджених» засуджені, які до 24.02.2022 року відбували покарання в державній установі «Голопристанська виправна колонія №7» та не відбули призначене вироком суду покарання до відновлення функціонування зазначеної установи, розміщуються в державній установі «Снігурівська виправна колонія №5».

Згідно до довідки (про звільнення) серії НОМЕР_1 , виданої установою виконання покарань системи міністерства юстиції російської федерації (Волгоградська область, м. Волгоград) засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було звільнено 20.06.2024 року з ЛИУ № 15 м. Волгограда, Волгоградської області відповідно до постанови Дзержинського районного суду м.Волгограда від 20.06.2024 року на підставі ст..81 КК рф по хворобі на 3 роки 8 місяців.

21.06.2024 року засудженого ОСОБА_4 було затримано та поміщено до державної установи «Сумський слідчий ізолятор».

Відповідно до ст.. 88 КВК України засуджені направляються до місця відбування покарання і переміщуються в разі необхідності з одного місця відбування покарання в інше під вартою , за рахунок держави.

Порядок переміщення засуджених під вартою визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України та Міністерства внутрішніх справ України відповідно до цього Кодексу.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» В Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: ч.1 п.24 - здійснювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, обов`язкову евакуацію затриманих осіб, що перебувають в ізоляторах тимчасового тримання; підозрюваних, обвинувачених осіб, щодо яких застосовано запобіжний захід - тримання під вартою, що перебувають в слідчих ізоляторах; етапування засуджених осіб, які відбувають такі покарання, як арешт, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк та довічне ув`язнення, з установ виконання покарань, розташованих у місцевостях, наближених до районів, де ведуться бойові дії, до відповідних установ, які розташовані в безпечній місцевості.

Статтею 5 КВК України визначаються фундаментальні принципи кримінально-виконавчого законодавства, виконання відбування покарань, до яких віднесено зокрема : законності, справедливості, гуманізму, демократизму, рівності засуджених перед законом, поваги до прав і свобод людини, взаємної відповідальності держави і засудженого, диференціації та індивідуалізації виконання покарань.

З огляду на законодавчо визначені принципи справедливості, поваги до прав і свобод людини, взаємної відповідальності держави і засудженого суд приходить до висновку, що примусове переведення засудженого ОСОБА_4 окупаційною адміністрацією рф до іншої підконтрольної їй установи виконання покарань, прийняття відповідною посадовою особою країни агресора рішення про звільнення ОСОБА_4 від подальшого відбуття покарання, не можуть визнаватись правомірними з точки зору чинного законодавства України, у зв`язку з чим суд вважає, що зазначені обставини не можуть бути підставою до застосування до засудженого ОСОБА_4 процедур у спосіб, що може погіршити його правове становище.

Враховуючи, що компетентним органам України станом на 22 лютого 2022 року було достеменно відомо, що засуджений ОСОБА_4 перебуває у статусі ув`язненого, фактично підконтрольним окупаційній адміністрації країни агресора, на переконання суду не може бути підставою для застосування відносно нього процедур, що погіршують його правове становище, оскільки під час розгляду даного клопотання судом не встановлено обставин, які б вказували на навмисне переховування ОСОБА_4 від правоохоронних органів та ухилення від призначеного судом покарання.

За таких обставин суд приходить до висновку, що період перебування ОСОБА_4 поза межами установи виконання покарань підлягає зарахуванню у загальний строк призначеного йому покарання за вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 30.07.2019 року.

Враховуючи вищевикладене, керуючись вимогами ст. 369-372, 537,539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Визначити ОСОБА_4 початок строку виконання покарання визначеному вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 30.07.2019 року з дня його повторного затримання, тобто з 21 червня 2024 року.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання фактичну відбуту ним частину покарання за вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 30.07.2019 року в установах виконання покарань з 20 лютого 2019 року по 20 червня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду, протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1