Справа №171/2938/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Кривому Розі кримінальну справу (провадження № 212/9793/23, провадження № 1-кп/212/179/23 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мараліха, Краснощоківського району, Алтайського краю, громадянина України, маючого професійну (професійно-технічну) освіту, не одруженого, неповнолітніх та інших осіб на утриманні не маючий, не працюючий, інвалідності не має, э військовослужбовцем військової служби ЗС України за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , стрільця 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 6 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, останній раз 02.04.2020 вироком Баранівського районного суду Житомирської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 189 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Буринського районного суду Сумської області від 07.09.2012 та до відбуття призначено покарання 5 років позбавлення волі. 20.12.2019 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 20.12.2019 по день набрання вироком законної сили з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі; 22.09.2023 на підставі ухвали Бердичівського місцевого суду Житомирської області від 14.09.2023 звільнено умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 3 місяці 6 днів.

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

учасники судового провадження прокурор Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби ЗС України за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , стрільця 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 6 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 у військовому званні «солдат» в порушення вимог ч.1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

17 вересня 2024 року, приблизно о 20:00 годині, ОСОБА_4 , перебував в квартирі АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_7 , в якій ОСОБА_4 тимчасово мешкав. У вказаному місці, у вказаний час у останнього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

В цей же день, 17 вересня 2024 року, приблизно о 20 годині 05 хвилин, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , переконавшись, за тим щоб його злочинні дії не були помічені сторонніми особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, умисно, повторно із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку пральної машинки марки «Indesit IWUB 4105», вартістю 6031 гривень 42 копійок, холодильнику марки «Indesit LI 6 S1E W», вартістю 8293 гривні 42 копійок, та мікрохвильової печі марки «Panasonic NN-GT337M» вартістю 2145 гривні 42 копійки, які належать ОСОБА_8 та знаходились на зберіганні у вищезазначеній квартирі.

Після чого ОСОБА_4 з місця злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, внаслідок чого потерпілій ОСОБА_8 спричинено майнову шкоду на загальну суму 16470 гривень 26 копійок.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєному злочині визнав повністю та суду пояснив, що дійсно скоїв злочин, викладений прокурором в обвинувальному акті. Все так і відбувалось. Злочин скоїв т.я. потрібні були гроші. У скоєному злочині кається, просить суд не карати його суворо. Майнову шкоду потерпілому не відшкодував.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор та адвокат не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин, - суд вважає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення.

Судом роз`яснено прокурору ОСОБА_5 , обвинуваченому ОСОБА_4 та адвокату ОСОБА_6 про наслідки спрощеного розгляду справи та з`ясовано, що прокурор ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_6 правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції не має, також судом роз`яснено прокурору ОСОБА_5 , обвинуваченому ОСОБА_4 та адвокату ОСОБА_6 що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст.. 65 КК України та враховує, що покарання призначається:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.. 12 КК України, злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 є злочином тяжким.

Відповідно до ст.. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого судом встановлено повне визнання вини, каяття у скоєному злочині.

Відповідно до ст.. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочину.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено: на обліку у лікаря нарколога не перебуває; на обліку у лікаря психіатра не перебуває; за місцем мешкання характеризується посередньо; неповнолітніх (малолітніх) дітей на утриманні не має; раніше судимий; інвалідом не являється; офіційно не працює.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що новий умисний корисливий злочин обвинувачений ОСОБА_4 скоїв у період умовно дострокового звільнення від відбування покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання за скоєний злочин у відповідності до санкції кримінального закону, у виді позбавлення волі, із застосуванням вимог ст.. 71 КК України за сукупністю вироків, із відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Суд враховує, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд переконаний, що призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на певний строк буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Долю речових доказів по справі необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено

Керуючись ст.. 367-371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст..71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати не відбуте покарання за вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 02.04.2020 року яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 189, ст.. 71 КК України до 5 років позбавлення волі, та остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та 3 місяці.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання 15.10.2024 року.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 до вступу вироку у закону силу залишити без зміни тримання під вартою.

Речові докази по справі відсутні.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду усіма учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд, який ухвалив судове рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_9