Справа № 734/940/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/355/24
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 01 серпня 2024 року,

У С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги представника скаржника адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 про скасування постанови старшого дізнавача сектору дізнання ВП №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 від 21 червня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000039, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 154 КК України.

Мотивуючи судове рішення, слідчий суддя вказав, що дізнавач, провівши повну та об`єктивну перевірку, дійшов обґрунтованого висновку, що в ході досудового розслідування кримінального провадження були прийняті всі передбачені заходи для всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, а тому постанова винесена на підставі зібраних матеріалів.

Не погодившись з рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою скасувати постанову дізнавача.

В обґрунтування своїх вимог вказала, що дізнавачем не було вжито всіх передбачених законом заходів по зібранню та оцінці доказів, зокрема, не були проведені всі слідчі дії, а саме не допитано ОСОБА_7 в якості потерпілої, а допитано лише в якості свідка, що призвело до неможливості прийняття рішення про зміну кваліфікації вчиненого відносно неї кримінального правопорушення, дізнавачем не проведено обов`язкових слідчих та процесуальних дій, проігноровано ряд ухвал слідчого судді, які виносилися при скасуванні постанов про закриття кримінального провадження, основною підставою для скасування яких було те, що ОСОБА_7 не допитано в якості потерпілої, а кримінальне провадження за ст. 154 КК України є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення, яке розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Крім того, зазначила, що мотивувальна частина ухвали слідчого судді не відповідає матеріалам кримінального провадження, є суперечливою та немотивованою.

Заслухавши доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_8 , яка просила скасувати ухвалу слідчого судді та постанову слідчого, думку прокурора, котрий просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

В той же час КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 91 КПК України доказування при проведенні досудового розслідування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Положеннями ч. 2 ст. 9 КПК України встановлено, що слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосується цього провадження у сукупності.

Постанова слідчого, у розумінні вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, окрім іншого, повинна містити виклад встановлених слідчим обставин, які є підставою для прийняття рішення про закриття кримінального провадження, а також мотиви прийнятого рішення, його обґрунтування з посиланням на положення КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, у провадженні сектору дізнання ВП №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області перебували матеріали кримінального провадження № 0000039, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 154 КК України.

Відповідно до рапорту ОСОБА_7 від 01.05.2022, заяви адвоката ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_7 від 04.05.2022, протоколу допиту ОСОБА_7 в якості свідка, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_11 , пропонував та обіцяв ОСОБА_7 надання матеріальних благ у вигляді грошових коштів, земельної ділянки, сприяння у проходженні військової служби в обмін на добровільне надання йому ОСОБА_7 сексуальних послуг.

В ході здійснення досудового розслідування були зібрані характеризуючі матеріали на ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , а також допитаний ОСОБА_11 , який пояснив, що з ОСОБА_7 знайомий не був, ніяких стосунків, спільних справ з нею не мав, не був її начальником за посадою, а всі викладені факти не відповідають дійсності та є наклепом.

Допитані свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 щодо факту можливої протиправної поведінки ОСОБА_11 по відношенню до ОСОБА_7 пояснювали, що їм про це відомо лише зі слів ОСОБА_7 .

Крім того, військовою службою правопорядку у Збройних Силах України були проведені перевірки за фактом можливого примушування до вступу в статевий зв`язок військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 . За результатами перевірок наведені ОСОБА_7 факти не знайшли свого підтвердження.

Також, в ході досудового розслідування встановлено, що військова частина НОМЕР_1 знаходиться в районі виконання бойових завдань на території Донецької області, а ОСОБА_7 03.08.2022 в пункті пропуску «Шегіні» виїхала за межі України та відсутні дані щодо перетину нею кордону у напрямку України.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що при винесенні постанови старший дізнавач діяла у межах законодавства, нею були виконані всі необхідні та можливі слідчі дії, надана належна правова оцінка зібраним доказам з точки зору їх допустимості, належності, достовірності, висновки, викладені в постанові про закриття кримінального провадження відповідають фактично встановленим обставинам і їм надана правильна правова оцінка.

В ході апеляційного перегляду, колегією суддів встановлено, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження ґрунтується на сукупності ряду зібраних доказів.

Як убачається з матеріалів провадження та перевірено слідчим суддею, у ході досудового розслідування були виконані всі необхідні для встановлення істини слідчі дії.

Наведена адвокатом ОСОБА_8 у апеляційній скарзі мотивація свідчить про те, що особа, яка подала скаргу, у виниклій спірній ситуації вбачає незгоду з механізмом досудового розслідування, методами такого розслідування, обсягом матеріалів, який був використаний у ході такого розслідування та правовим судженням, постановленим слідчим.

Більш того, ні подана до суду скарга, ні пояснення по такій у судовому засіданні місцевого суду та суду апеляційної інстанції особи, яка подала скаргу, жодним чином не свідчать про наявність неповноти при перевірці вказаних обставин слідчим. Усі обставини по цьому кримінальному провадженню слідчим були досліджені в повному обсязі, а прийняте рішення відповідає вимогам норм кримінального судочинства, що підтверджує й оскаржувана постанова слідчого про закриття кримінального провадження.

Разом з тим, слід зазначити, що виходячи із положень ст. 2 КПК України, яка визначає завдання кримінального провадження, держава не наділяє заявників правом припису для правоохоронних органів щодо конкретних норм кримінального, матеріального або процесуального законів, саме в межах яких повинно здійснюватись таке провадження.

На це ж звертав увагу і Європейський суд з прав людини при постановленні рішення у справі «Аль Фаєд проти Франції» (Al Fayed v. France) від 02.10.2007 року, зазначаючи, що розбіжності, що виникали між слідчими та заявником, не вказували на існування недоліків чи перешкод, які б завадили компетентним органам з`ясувати ці обставини. Крім того, невдоволення заявника рішеннями, схвалюваними суддями-слідчими в ході провадження, не були достатньою підставою для визнання несправедливості процесу у сенсі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, старшим дізнавачем сектору дізнання ВП №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 зібрано і вивчено в повному обсязі необхідні матеріали та, виходячи із зібраних матеріалів, прийнято вмотивовану постанову про закриття даного кримінального провадження (а.п. 11-15).

Відповідно до ч. 4 ст. 284 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини 1 цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялось про підозру.

Як убачається з наданих апеляційному суду матеріалів кримінального провадження, старшим дізнавачем ОСОБА_9 під час прийняття рішення про закриття кримінального провадження дані вимоги закону були дотримані.

Будь-які докази того, що слідчий суддя порушив норми матеріального чи процесуального права заявником не надані.

Враховуючи наведене, дізнавач повно і неупереджено дослідив обставини кримінального провадження, надав їм належну правову оцінку та виніс вмотивовану постанову про закриття кримінального провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження та ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_8 є законними та вмотивованими, і з огляду на це апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі слідчим суддею рішення, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 01 серпня 2024 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4