Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2638/24
Провадження № 1-кп/376/294/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" вересня 2024 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Сквира Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000258 від 28.08.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Шаліївка, Сквирського району, Київської області, громадянки України, одруженої, з базовою загальною середньою освітою, працюючої в КНП СМР «Сквирської ЦМЛ» сестрою- господаркою, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

ОСОБА_4 о 15 годині 52 хвилини 22 серпня 2024 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , у приміщенні АТ КБ «ПриватБанк», на касовій стійці виявила мобільний телефон марки «Хiaomi» моделі «Redmi 10 С», що належить потерпілій ОСОБА_6 , після чого в неї виник умисел на викрадення даного телефону.

Так, ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, умисно, з корисливого мотиву з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що ОСОБА_6 та інші особи за її діями не спостерігають та не звертають на неї уваги, шляхом вільного доступу, таємно викрала бувший у використанні мобільний телефон марки «Хiaomi» моделі «Redmi 10 С» вартістю 3375 грн. (три тисячі триста сімдесят п`ять гривень), що належить ОСОБА_6 .

Після цього ОСОБА_7 пішла з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Судом кваліфіковано дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану.

Під час досудового розслідування 29.08.2024 року між прокурором ОСОБА_3 , обвинуваченою ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_5 була укладена Угода про визнання винуватості.

Така угода відповідає вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України. Угода про визнання винуватості містить положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 4 ст. 185 КК України, обвинувачена беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, узгоджують вид покарання у виді п`яти років позбавлення волі. Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на Лубківську обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Сторони розуміють наслідки вимог ст. ст. 394,424 КПК України та наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом ( ст. 389-1 КК України).

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, щиро розкаялася та просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між обвинуваченою та прокурором, просив її затвердити і призначити обвинуваченій міру покарання у виді позбавлення волі строком 5 років з іспитовим строком один рік та покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обвинуваченій зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості їй зрозумілі.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, попередньо подала заяву, що не заперечує проти укладання угоди про визнання винуватості між обвинуваченою та прокурором та просила провести розгляд справи без її участі, шкоду їй відшкодовано шляхом повернення викраденого майна.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою, згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Відповідно до положень п. 1 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст. ст. 473, 474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченої. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченої, яка раніше не судима, щиро кається, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, по місцю проживання характеризується посередньо.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди, шляхом повернення викраденого майна.

Відповідно до вимог ст.67 КК України обставин, що обтяжує покарання обвинуваченій судом не встановлено.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, а саме затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

За таких обставин, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченою ОСОБА_4 та прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене, з метою попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про доцільність та достатність призначення обвинуваченій покарання, необхідного для її виправлення у виді п`яти років позбавлення волі. Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 рік. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На погляд суду, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Судові витрати у справі відсутні.

Питання щодо вирішення речових доказів у кримінальному провадженні підлягають вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12,66,67, 75,76, ч.4ст.185 КК України, ст. ст. 314,368 - 371,373,374,376,392 - 395,468,472 - 476 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду, укладену 29.08.2024 року між прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 про визнання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України в кримінальному провадженні № 0000258, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 08.08.2024 року.

ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.185 КК України і призначити їй узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ - мобільний телефон марки «Хiaomi» моделі «Redmi 10 С», вважати повернутим потерпілій ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Сквирський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі її подання - після прийняття рішення апеляційним судом Київської області.

Копію вироку після його проголошення вручити учасникам процесу.

Суддя ОСОБА_1