н/п 1-кс/766/9527/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідувань злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту, СУ Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000071 від 04.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України,

встановила:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно: автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д.н.з. НОМЕР_1 , 2005 року випуску, синього кольору, номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , який на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Обґрунтування клопотання:

Відділом розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту, СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000071 від 04.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в серпні 2022 року, військові рф, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно заволоділи автомобілем марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д.н.з. НОМЕР_1 , 2005 року випуску, синього кольору, номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

29.01.2024 у зв`язку з неефективністю проведення досудового розслідування слідчими СВ УСБ України в Херсонській області на підставі ч. 5 ст. 36 КПК України проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні доручено СУ ГУНП в Херсонській області.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 , надав показання, що в серпні 2022 року, військові рф, перебуваючи за його місцем мешканням в АДРЕСА_1 , незаконно заволоділи його автомобілем марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д.н.з. НОМЕР_1 . З того часу місцезнаходження автомобіля потерпілому не відомо.

Відповідно до ІПНП автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д.н.з. НОМЕР_1 , 2005 року випуску, синього кольору, номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

12.11.2024 автомобіль марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у провадженні так, як даний транспортний засіб є предметом вчинення даного кримінального правопорушення та в результаті заволодіння вищевказаним транспортним засобом діями військових рф ОСОБА_6 , спричинено матеріальний збиток, а також вказаний транспортний засіб може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, тобто містять ознаки речового доказу, які зазначені у ст. 98 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, виникає необхідність у накладенні арешту на легковий автомобіль, який на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як на речовий доказ у даному кримінальному провадженні, адже є ймовірність того, що незастосування арешту може призвести до його пошкодження, псування, знищення та незаконного відчуження.

13.01.2023 зазначений вище транспортний засіб оголошено в розшук, про що слідчим винесено постанову про оголошення в розшук транспортного засобу.

Відповідно до ст. 98 КІІК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, внаслідок кримінального правопорушення, чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У зв`язку з цим існує ризик того, що військові рф з метою збагачення могли продати вказаний транспортний засіб, який перебуває на підконтрольній територію України, де з ним можуть вживатись дії щодо незаконного переоформлення та відчуження.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що транспортний засіб, який став предметом вчинення злочину, має значення речового доказу, з метою його збереження, запобігання можливості відчуження, пошкодження або знищення, а також проведення відповідних судових експертиз і слідчих дій в подальшому, необхідно накласти на арешт з забороною відчужувати, користуватися та розпоряджатися ним.

Доводи сторін у справі.

Прокурор, слідчий та власник майна про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, причин неявки в судове засідання не повідомили.

Згідно положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування розгляду за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Мотивація суду:

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, якою визначено, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що повинен врахувати слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна.

Слідчим суддею встановлено, що відділом розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту, СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000071 від 04.01.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, а саме: жорстоке поводження з військовополоненими або цивільним населенням, вигнання цивільного населення для примусових робіт, розграбування національних цінностей на окупованій території, застосування засобів ведення війни, заборонених міжнародним правом, інші порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також віддання наказу про вчинення таких дій.

Обставини правопорушенні викладені у клопотанні.

Постановою слідчого від 13.01.2024 транспортний засіб автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д.н.з. НОМЕР_1 , 2005 року випуску, синього кольору, номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , оголошено в розшук.

Постановою слідчого від 12.11.2024 вищевказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному проваджені № 0000071.

Власником вказаного транспортного засобу, відповідно до наданих до клопотання документів є ОСОБА_5 .

Таким чином, транспортні засоби, на які просить накласти арешт слідчий, є безпосереднім предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, зберігають на собі сліди злочину та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження вищезазначеного майна, а також, за необхідності проведення з ним експертних досліджень, виникла необхідність в накладенні арешту з метою збереження речового доказу, запобігання зазначених негативних наслідків.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст.170-173 КПК України, з метою подальшого дослідження вилученого майна, яке має значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання підлягає задоволенню.

Суд роз`яснює, що після того, як буде досягнута мета арешту (проведені експертизи, огляд) сторони кримінального провадження мають право звернутися до суду із клопотанням про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст.98, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000071 на майно, а саме: транспортний засіб автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д.н.з. НОМЕР_1 , 2005 року випуску, синього кольору, номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1