Справа №345/3893/24
Провадження № 1-кп/345/289/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.07.2024 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000125 про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Калуш, Калуського району, Івано-Франківської області, зареєстрований та житель АДРЕСА_1 , розлученого, з вищою освітою, на утриманні має одну малолітню дитину, є фізичною особою підприємцем, раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_2

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_5

та малолітньої потерпілої ОСОБА_6 . ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 заподіяв умисне легке тілесне ушкодження потерпілим.

Правопорушення вчинене за таких обставин.

ОСОБА_2 , 20.06.2024 близько 23:00 год., перебуваючи по місцю свого проживання, а саме в квартирі АДРЕСА_2 , що у АДРЕСА_3 , вступив у словесний конфлікт із своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 ,який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, у ході якого у ОСОБА_2 виник протиправний умисел на спричинення тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, наніс декілька ударів кулаком правої руки в ділянки правої та лівої руки ОСОБА_5 .

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_2 , потерпілій ОСОБА_5 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці правої руки та синець в ділянці лівої руки, які згідно висновку експерта від 27.06.2023 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Також в ході вказаного конфлікту, ОСОБА_2 , в тому ж місці і в той же час, побачив доньку ОСОБА_6 , яка намагалась вибігти із квартири, в цей момент в ОСОБА_2 виник протиправний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, наніс один удар долонею руки в ділянку голови справа, а саме в лобну ділянку ОСОБА_6 .

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_2 , потерпілій ОСОБА_6 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці голови справа, які згідно висновку експерта від 27.06.2023 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачений визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення в повному обсязі. Пояснив, що він розлучений з ОСОБА_5 і вони живуть в різних помешканнях. 20.06.2024 їхня спільна дочка ОСОБА_6 перебувала в нього в дома. Близько 23:00 год. цього дня колишня дружина ОСОБА_5 прийшла забрати дочку. В них виник словесний конфлікт, який переріс в штовханину. Він не зміг стримати свої емоції і наніс декілька ударів кулаками колишній дружині. А також один раз вдарив свою дочку. Через що в потерпілих виникли тілесні ушкодження. Дуже жаліє за такі неправомірні дії. Просить в потерпілих вибачення за свою поведінку. Також просить суворо не карати і обіцяє в подальшому подібного не вчинятиме.

Потерпіла в судовому засіданні вказала, що підтверджує обставини вчинення кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному аті. Щодо міри покарання обвинуваченому, то покладається на розсуд суду.

Адвокат ОСОБА_7 який представляє інтереси і потерпілої ОСОБА_5 , і малолітньої потерпілої ОСОБА_6 також висловив позицію, що обвинуваченого слід покарати відповідно до закону.

Оскільки, сторонами кримінального провадження не оспорюються обставини щодо: часу і місця вчинення проступку; способу спричинення тілесних ушкоджень обом потерпілим; ступеня завданих тілесних ушкоджень, а також форми вини у виді умислу зі сторони обвинуваченого, то зі згоди сторін кримінального провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом дослідження доказів і фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого, а також дослідженням письмових матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого та визначають місце знаходження речових доказів. Щодо решти доказів, в тому числі і показів свідків, то суд визнав недоцільним їхнє дослідження, оскільки вони стосуються обставин справи, які ніким не оспорюються.

При цьому суд переконався, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин справи та відсутні сумніви у добровільності їхньої позиції. Також судом роз`яснено учасникам кримінального провадження наслідки щодо позбавлення у такому випадку права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненому кримінальному правопорушенні у судовому засіданні доведена повністю, а його злочинні дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, обставини при яких було скоєно кримінальне правопорушення, а також думку потерпілої сторони і позицію прокурора.

Зокрема, призначаючи покарання ОСОБА_2 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, те, що обвинувачений має постійне місце проживання, має постійне місце праці, адже являється ФОПом, на обліку у психіатра та нарколога не числиться, на утриманні має малолітню дитину. Відсутні негативні характеристики щодо нього.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_2 відповідно до ст. 67 КК України є: вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини, у присутності дитини, а також щодо колишнього подружжя.

У судовому засіданні прокурорка просила врахувати дані про особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного і призначити йому покарання у виді штрафу.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи, що в даному випадку наявні декілька обставин, які обтяжують покарання, суд не погоджується з позицією прокурора і приходить до переконання, що з метою виправлення і перевиховання обвинуваченого йому слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт. З урахуванням девальвації національної валюти, штраф у розмірі 850 грн., на думку суду в даному конкретному випадку не здатен виконати завдання, визначені частиною другою ст. 50 КК України.

Саме, таке покарання суд вважає необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження скоєння ним нових правопорушень.

Вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.07.2024, яким ОСОБА_2 засуджено за ч. 1 ст. 382 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки і на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, станом на день ухвалення даного вироку суду ще не набув законної сили. Тому, відсутні підстави враховувати його при визначенні остаточного покарання при винесенні судового рішення в межах даного кримінального провадження.

Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлявся.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Відсутні підстави для обрання обвинуваченому запобіжного заходу вироком суду.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374, 395 КПК України,

у х в а л и в:

Засудити ОСОБА_2 тавизнати його винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 100 (сто) годин.

Речові докази: фотознімки, які поміщено до паперового конверту і зберігаються при матеріалах кримінального провадження, залишити там же.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядкудо Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляції протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Роз`яснити потерпілій, що у відповідності до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Суддя ОСОБА_8