печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000543 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло вказане клопотання.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає про наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 було вчинено розслідуване у кримінальному провадженні №0000543 кримінальне правопорушення, за таких обставин.

Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжено, та який тривав на момент вчинення кримінального правопорушення та діє по теперішній час.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №41 від 10.02.2023 зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення солдата ОСОБА_5 , призначено на посаду солдата резерву військової частини НОМЕР_1 , уважати таким, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання обов`язків за посадою.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, не допускати негідних вчинків, у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Однак, під час дії воєнного стану 19.02.2024 у військовослужбовця військової служби за мобілізацією солдата ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на самовільне залишення місця служби з метою тимчасового незаконного ухилення від виконання покладених на нього обов`язків військової служби.

Так, солдат ОСОБА_5 , обіймаючи посаду солдата резерву військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи умисно, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без поважних причин, 19.02.2023 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби за наявності реальної можливості для цього, доки 08.10.2024 о 10-05 год. ОСОБА_5 не було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

08.10.2024 о 10-05 год. солдата ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та 08.10.2024 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: повідомленнями командира військової частини НОМЕР_1 про вчинення кримінального правопорушення, протоколами допиту свідків військовослужбовців та іншими матеріалами кримінального провадження.

На даний час є необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного, оскільки є достатньо підстав вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ризик переховування від органу досудового розслідування та суду підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. Ризик незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні підтверджується тим, що підозрюваний може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином підтверджується тим, що підозрюваний, розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців, може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків. Імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрюваний, перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування.

Також існує ризик вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки підозрюваний, як військовослужбовець ЗС України, може мати доступ до зброї, що само по собі утворює реальний ризик вчинити кримінальне правопорушення із застосуванням зброї. Крім того, бажання підозрюваного уникнути відповідальності та тяжкість покарання, що йому загрожує, безумовно свідчать про можливість втечі підозрюваного. Крім того, ОСОБА_5 є військовослужбовцем, що обумовлює ймовірність вчинення ним військового кримінального правопорушення пов`язаного з ухиленням від виконання обов`язків військової служби, у разі переховування ним від органу досудового розслідування та/або суду.

Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам.

З урахуванням викладеного, слідчий просить застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, із утриманням на гауптвахті Військової служби правопорядку, без визначення застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з викладених в ньому підстав, просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував. Зазначив, що при допиті підозрюваного останній повідомив, що був затриманий 06.10.2024 приблизно о 12-00 год. у себе вдома, потім Військова служба правопорядку м. Суми відвезла його у Суми, де він переночував, потім ІНФОРМАЦІЯ_2 привезла його у м. Київ, і лише 08.10.2024 зранку його привезли до ДБР та склали протокол про затримання. Відтак при затриманні ОСОБА_5 було порушено вимоги ст. 208 КПК України, на момент розгляду клопотання в суді вийшли граничні строки затримання. Ризики, на які посилається прокурор, відсутні. Так, ОСОБА_5 повідомили, що переведуть його у іншу військову частину, тому він поїхав додому, де має дружину, тещу та двох неповнолітніх дітей. При цьому ОСОБА_5 ніде не переховувався, жив вдома, відтак ризик переховування та втечі відсутній. Ризик незаконно впливати на свідків нівелюється тим, що підозрюваний під час допиту визнав свою вину та щиро розкаявся. Крім того, ОСОБА_5 висловив бажання повернутися на військову службу, відтак у подальшому можливе його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КПК України. Натомість у ТЦК повідомили, що ОСОБА_5 повинен самостійно з`явитися до них для підшукування в/ч, яка згодна буде взяти його на службу. З огляду на викладене, просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_5 зазначив, що пообіді (о 12-00 чи пізніше) 06.10.2024 за місцем проживання був затриманий поліцією, яка викликала ВСП, остання приїхала та забрала його до м. Суми, на наступний день його відвезли до ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якому він теж переночував, зранку його привезли в ДБР, де склали протокол затримання.

Прокурор зазначив, що ОСОБА_5 затримано 08.10.2024 слідчим ТУ ДБР, протокол затримання складено належним чином, підозрюваному повідомлялися права та обов`язки, жодних зауважень не надходило. Натомість повідомити, як ОСОБА_5 з`явився в ТУ ДБР прокурор не зміг.

Слідчий суддя, заслухавши позиції сторін, дослідивши клопотання та матеріали, що до нього долучені, надходить наступних висновків.

Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, за процесуального керівництва прокурорів Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000543 від 21.03.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

08.10.2024 ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України /а. м. 42-46/.

Того ж дня ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України /а. м. 56-60/.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів в тому, що особа, можливо, вчинила злочин, містяться у долучених до матеріалах клопотання матеріалах, що містяться, у їх сукупності, у: повідомленні командира військової частини НОМЕР_1 про вчинення кримінального правопорушення від 27.02.2024 /а. м. 11-12/, акті службового розслідування від 26.02.2024 з додатками /а. м. 15-25/, протоколах допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від 23.09.2024 /а. м. 29-40/.

Приймаючи вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважаю їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри ОСОБА_5 на даній стадії досудового розслідування.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя, з урахуванням обґрунтувань слідчого в клопотанні та прокурора у судовому засіданні, характеру інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, відомостей про особу підозрюваного, вважає наявними в провадженні ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ризики, передбачені п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КК України вбачаються з огляду на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до десяти років. При цьому, з урахуванням кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 407 КК України, в даному випадку до нього не можуть бути застосовані положення ст. ст. 69, 75 КК України, тобто призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, та звільнення від відбування покарання з випробуванням. За таких обставин, усвідомлюючи, зокрема, можливість настання покарання у виді позбавлення волі, підозрюваний може вчиняти дії, направлені на переховування від слідства з метою уникнення кримінальної відповідальності. Окрім того, підозрюваний може ухилятися від явки до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, перешкоджаючи проведенню процесуальних дій та кримінальному провадженню в цілому. Вказане підтверджується і самим характером інкримінованого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в тому, що самовільно залишив військову частину з метою ухилитись від служби, відповідно в подальшому може не з`являтись і на виклики слідчого, прокурора.

Ризик здійснення підозрюваним впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні обумовлений, серед іншого, тим, що в провадженні в якості свідків допитані особи, які є військовослужбовцями в/ч НОМЕР_1 , в якій службу проходить ОСОБА_5 , тому останній може вживати дії щодо схиляння свідків, які є його однослуживцями, не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності. При цьому слідчий суддя враховує, що доказове значення для суду мають тільки ті показання, які суд сприймав безпосередньо під час судового засідання (або ж отриманих в порядку, передбаченому ст. 225 КПК України), тому до допиту вказаних осіб в суді такий ризик залишається актуальним.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України, наявний з огляду на те, що ОСОБА_5 , продовжуючи бути військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , може продовжити вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме може знову ухилятися від виконання обов`язків військової служби.

На підставі викладеного, з урахуванням доведення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, також враховуючи характер та обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, вважаю, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти встановленим в провадженні ризикам та гарантувати належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 , а отже наявні підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з утриманням його на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 по АДРЕСА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

З урахуванням положень абзацу 3 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не вбачає підстав визначити розмір застави, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КПК України, вчиненого під час дії воєнного часу.

Прокурором у судовому засіданні не спростовано посилань сторони захисту на затримання ОСОБА_5 06.10.2024, натомість вказане не є обставинами, які відповідно до ч. 3 ст. 176, ч. 2 ст. 177, ст. 178 КПК України враховуються при обранні запобіжного заходу. Скарги в порядку ст. 206 КПК України захистом не заявлено. В ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри, існування у провадженні ризиків та неможливість запобігти їм шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, відтак слідчий суддя вважає наявними усі обставини, передбачені ч. 2 ст. 177 КПК України, для застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Поряд із тим, для недопущення порушення прав підозрюваного слідчий суддя вважає необхідним строк тримання ОСОБА_5 під вартою рахувати з 06.10.2024.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 180, 183, 184, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 .

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розмір застави не визначати.

Строк тримання під вартою обраховувати з 06.10.2024 та до 04.12.2024.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1