Провадження: № 1-кп/484/323/24
Справа: № 484/3523/24
Вирок

іменем України

02.09.2024 року року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська кримінальне провадження № 0000589 від 09.06.2024

за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Первомайська Миколаївської області, громадянин України, не працюючий, з середньою освітою, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_1 , раніше судимий:

- 04.10.2010 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області ч.2 ст.185, ч.1 ст.185, ч.2 ст.15, ч.1 ст.70 КК України 1 рік 6 місяців позбавлення волі, ст. 75 КК України 1 рік іспитового строку;

- 14.06.2012 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області ч.2 ст.309 КК України штраф 850 грн;

- 24.09.2015 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області ч.1 ст.185 КК України 200 годин громадських робіт;

- 21.08.2019 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області ч.1 ст.185 КК України;

- 07.02.2022 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ст.185 КК України 80 годин громадських робіт;

- 05.04.2023 Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.4 ст.185 КК України , до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від покарання з іспитовим строком на 3 роки

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

за відсутності потерпілого ОСОБА_5 за наявності його заяви

встановив

08.06.2024 близько 10:00 год. ОСОБА_3 , прийшов в гості до свого знайомого ОСОБА_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , де разом з останнім в кухонній кімнаті за вказаною адресою вживали алкогольні напої.

Скориставшись тим, що ОСОБА_5 заснув, у ОСОБА_3 виник умисел на викрадення ключів та незаконному заволодінні транспортним засобом марки Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_2 , який використовує ОСОБА_5 .

Так, 08.06.2024 в обідній час, точного часу в ході досудового розслідування встановлено не було, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігаєпідійшов до автомобіля марки Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_6 та використовується ОСОБА_5 , та який був припаркований біля будинку АДРЕСА_3 , безключовим доступом відкрив вказаний автомобіль та за допомогою ключа запалення привів в дію двигун і почав рух, тим самим ОСОБА_3 незаконно заволодів вказаним легковим автомобілем та спричинив майнових збитків потерпілому ОСОБА_7 на суму 223 260 грн.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.289 КК України та визнає його винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, а саме в незаконному заволодінні транспортним засобом.

Вказаних висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину визнав у повному обсязі, щиро покаявся, фактичні обставини справи викладені в обвинувальному акті не заперечував. Суду пояснив, що злочин скоїв оскільки перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Потерпілий в судове засідання надав заяву про слухання справи у його відсутність, щодо покарання просив призначити на розсуд суду, зазначив, що матеріальні збитки відшкодовано шляхом повернення автомобіля.

Суд роз`яснив учасникам процесу положення ч. 3ст. 349 КПК України. Судом встановлено, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд також пересвідчився в добровільності позиції сторін та не знайшов підстави вважати, що обвинувачена себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

На підтвердження встановлених судом обставин прокурор надав докази вини обвинуваченого, які досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

Так, протоколом прийняття зави про кримінальне правопорушення від 09.06.2024 року встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 звернувся до поліції про незаконне заволодіння його автомобілем марки Мазда. Протоколом огляду місця події від 09.06.2024 року та фототаблицями до нього було оглянуто відрігок дороги АДРЕСА_4 де знаходився автомобіль Мазда, належний потерпілому, як фактичному користувачу. Протоколом огляду документу від 14.06.2024 року, а саме: матеріального носія інформації компакт-диску білого кольору з хронометражом подій 08.06.2024 року, де було зупинено обвинуваченого працівниками поліції в автомобілі Мазда. Висновком експерта №СА19/115-24/10721-АВ від 19.06.2024 року, де середня ринкова вартість продажу легкового автомобіля марки Мазда становить на 08.06.2024 року 223260 грн.

Вказані докази суд визнає як належні, допустимі та достовірні, котрі у своєму взаємозв`язку доводять, що кримінальне правопорушення було вчинено за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, за яким кваліфіковано дії обвинуваченої, а саме за ч.4 ст.185 КК України, є тяжким злочином.

Обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 міри покарання суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину відповідно до ст. 12 КК України

При вивченні особи обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_3 , не має постійного місця проживання, відсутні міцні соціальні зв`язки, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше був неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, за що йому призначались покарання у виді громадських робіт, арешту, позбавлення волі із звільненням від відбування покарання. Даний злочин вчинив в період іспитового строку. Вказане свідчить, що заходи впливу, які раніше застосовувались до ОСОБА_3 з боку держави з метою не лише покарання, а й його виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів були недієвими. ОСОБА_3 належних висновків для себе не зробив, вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про його антисоціальну поведінку та небезпечність для суспільства.

При призначенні покарання, суд також бере до уваги положення ст. 50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а

положення ст. 65 КК України, згідно з якою, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст..65 КК України, виходячи з принципів законності, справедливості та вимог, щодо індивідуалізації та достатності покарання для виправлення засудженого та запобігання скоєнню ним нових злочинів, з врахуванням фактичних обставин скоєння злочину, даних про особу обвинуваченого, суд при обрані виду та міри покарання, вважає за необхідне та достатнє призначити йому мінімальне покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.289 КК України з урахування положеть ч.1 ст.71 КК України.

У кримінальному проваджені цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні на підставі ст. 124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченого.

Речові докази у справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обрати.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.289 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупність вироків до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05.04.2024 року та призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з часу фактичного затримання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення автотоварознавчої експертизи 2271.84 грн.

Речові докази по справі: транспортний засіб марки Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_2 , який передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 залишити останньому;

чохол з підголовника та нижня частина чохла водійського сидіння, які поміщено до паперового пакету №1 згідно квитанції №141 від 11.06.2024 року та поміщено до камери речових доказів Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області повернути власнику ОСОБА_5 ;

змиви з керма автомобіля та змив з селектору КПП автомобіля, що поміщено до пакетів №2 та №3 що згідно квитанції №141 від 11.06.2024 року поміщено до камери речових доказів Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області - знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору та потерпілій.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя