Провадження № 1-кп/947/392/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2024 року місто Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000416 від 15.06.2022 року у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого , раніш зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 16.12.2020 року вироком Київського районного суду м. Одеси за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу, у розмірі 850 гривень (штраф сплачено), обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15.05.2024 року о 15:00 год., ОСОБА_4 , проходячи через двір будинку АДРЕСА_2 зустрів свою знайому ОСОБА_5 , від якої дізнався про те, що остання випадково пошкодила свій мобільний телефон марки «REALME», моделі «RMX3231», пам`яттю 32 ГБ, в корпусі темно-сірого кольору, а саме під час падіння телефону на землю, у ньому тріснуло скло, у зв`язку з чим, телефон перестав працювати та потребував ремонту.

У цей момент у ОСОБА_4 виник протиправний умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме мобільним телефоном марки «REALME», моделі «RMX3231», пам`яттю 32 ГБ, в корпусі темно-сірого кольору, що належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, маючи намір на протиправне заволодіння шляхом зловживання довірою чужим майном мобільним телефоном ОСОБА_6 , ОСОБА_4 під приводом надання дружньої допомоги ОСОБА_5 , запропонував їй допомогу у ремонті телефону, завіривши ОСОБА_5 , у тому, що у нього за місцем його проживання є нове скло для її телефону, яке він самостійно зможе замінити. Таким чином, завіривши ОСОБА_5 у тому, що зможе самостійно полагодити пошкоджений мобільний телефон, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 , передати йому належній їй телефон начебто для ремонту, маючи намір в подальшому не повернути телефон власниці.

Ведена в оману ОСОБА_5 добровільно передала належний їй мобільний телефон своєму знайомому ОСОБА_4 , будучи впевненою в тому, що після ремонту, телефон ОСОБА_4 буде їй повернуто.

Однак ОСОБА_4 , заволодівши шляхом зловживання довірою вищевказаним майном ОСОБА_5 , не маючи наміру повернути його власниці, зник з місця скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись майном ОСОБА_5 на власний розсуд, тим самим заподіявши їй майнову шкоду на загальну суму 1800 гривень.

За таких обставин, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, (шахрайство) вчинене повторно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактів та обставин викладених у обвинувальному акті та надав наступні покази.

У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень. Надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість. Обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

На підставі вищезазначеного, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, за кваліфікуючими ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, (шахрайство) вчинене повторно доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, а також думку потерпілого, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді обмеження волі та приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.190 КК України і призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Київського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1