Житомирський апеляційний суд
Справа № 279/1432/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/596/24
Категорія ч.1 ст.289 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (дистанційно),

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000034 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 квітня 2024 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростень Житомирської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, не інваліда, на утриманні осіб не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , засудженого :

09.11.2022 Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі;

07.09.2023 Коростенським міськрайонним судом Житомирської областіза ч.1 ст.190, ч.1 ст.71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі;

05.12.2023 Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 5 місяців позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, закрити за відсутністю складу злочину. Вважає вирок суду незаконним та необгрунтованим, таким що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду викладених в судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що приймаючи рішення суд першої інстанції належним чином не проаналізував всі зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, надав невірну оцінку показам обвинуваченого та потерпілого ОСОБА_9 .. Надає свою оцінку вказаним доказам та вважає, що вони не доводять вини ОСОБА_8 у вчиненні даного кримінального правопорушення. Вважає, що відсутня об`єктивна сторона злочину, оскільки потерпілий ОСОБА_9 надав ОСОБА_8 дозвіл на керування його автомобілем, а тому відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 квітня 2024 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, і призначено йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, ст.ст.102,103 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначеного покарання та попереднього покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05 грудня 2023 року, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 встановлено рахувати з часу приведення вироку від 09.11.2022 року до виконання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення експертиз в сумі 942 (дев"ятсот сорок дві) гривні 06 копійок.

Цивільний позов залишено без розгляду.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Як встановлено судом та зазначено у вироку, обвинувачений ОСОБА_8 26 грудня 2020 року близько 04 години 30 хвилин, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, скориставшись тим, що власник (володілець) автомобіля марки MAZDA-3 НОМЕР_1 ОСОБА_9 відпочивав, викрав з кишені куртки останнього ключ від вказаного транспортного засобу. Після чого, вийшов на подвір"я будинку АДРЕСА_3 , де стояв припаркований даний автомобіль, відкрив вищевказаний автомобіль ключем, завів його та поїхав у невідомому напрямку, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом, а саме автомобілем марки MAZDA-3 НОМЕР_1 , фіолетового кольору, 2007 року випуску, вартістю 191 580 грн., який належить потерпілому ОСОБА_9 .

Своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1ст.289 КК України.

Потерпілий ОСОБА_9 та законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 , будучи належним чином повідомлені про дату та час апеляційного розгляду, в судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Просили проводити апеляційний розгляд без їх участі.

Під час апеляційного розгляду жодних клопотань про повторне дослідження доказів від сторони захисту не надходило, а колегія суддів не вбачала підстав, передбачених ч.3 ст.404 КПК України, для повторного дослідження доказів.

Вказана позиція узгоджується із усталеною практикою Верховного Суду, викладеною в постановах від 16 березня 2021 року в справі № 154/2975/17, від 21 грудня 2022 року в справі № 759/5737/17, згідно якої сам по собі факт незгоди захисника з висновками суду першої інстанції з приводу висунутого обвинувачення не є підставою для повторного дослідження доказів в апеляційному суді. За відсутності мотивованого клопотання про повторне дослідження доказів, яке обов`язково має відповідати положенню ч. 3 ст. 404 КПК, апеляційний суд не повинен досліджувати ці докази, оскільки протилежне, без дотримання принципів, закріплених у приписах зазначеної норми процесуального закону, може перетворити апеляційний перегляд судового рішення в повторний розгляд кримінального провадження по суті, що фактично нівелює принцип інстанційності судочинства.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що дослідивши в судовому засіданні зібрані докази, які були оцінені судом у сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у незаконному заволодінні транспортним засобом. Дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст. 289 КК України судом кваліфіковано вірно.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 винуватим себе в скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав частково лише щодо спричинення шкоди потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та показав, що 25 січня 2020 року під час розпиття спиртного із співмешканцем його матері ОСОБА_11 , брат співмешканця - ОСОБА_12 дав йому ключі від автомобіля та гроші і попросив поїхати до магазину і придбати для них алкогольні напої. Коли всі дорослі лягли спати, він забрав ключі від автомобіля і гроші, вийшов на вулицю, завів автомобіль і поїхав по вулиці, але був помічений працівниками поліції, які намагались його наздогнати, а тому не справився з керуванням та скоїв дорожньо-транспортну пригоду внаслідок якої пошкодив автомобіль, в чому коється.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, не визнав та пояснив, що винен лише у вчиненні ДТП.

Проте, вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, підтверджується сукупністю доказів оцінених судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності.

Зокрема, висновки суду ґрунтуються на:

- показаннях потерпілого ОСОБА_9 , який пояснив, що 25 січня 2020 року він приїхав на поминальний 40 -денний обід після смерті своєї матері. Після того як розійшлись всі запрошені, він до третьої години ночі сидів на кухні з братом ОСОБА_13 , який проживає в незареєстрованому шлюбі з матір"ю ОСОБА_8 та розмовляли. Його автомобіль Мазда був припаркований біля під"їзду будинку АДРЕСА_3 . Ключі від автомобіля знаходились в кишені його куртки. Вранці він виявив пропажу автомобіля і звернувся до поліції. Через деякий час працівник поліції повідомила його про те, що автомобіль перебуває на штрафмайданчику. Ключі від автомобіля йому повернула сестра матері ОСОБА_8 . На даний час розбитий автомобіль знаходиться в гаражі. Шкоду йому ніхто не відшкодував, отримані від брата 500 доларів є спадщиною від бабусі, яка померла 5 років тому;

- показах свідка ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона разом з чоловіком - потерпілим ОСОБА_12 приїхала на поминальний обід після смерті своєї свекрухи. Після обіду вона пішла до своєї знайомої, на площі в центрі міста бачила ОСОБА_8 , який розпивав спиртне. На ранок зателефонував чоловік і сказав, що зник автомобіль. На її картковий рахунок надходили кошти в сумі 14000 гривень за ремонт автомобіля, але вони просили повернути всю суму;

- показах свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що дійсно його брат з дружиною приїхали на поминальний обід після смерті матері. Він з братом їздив на кладовище, а потім заходили в магазин, купували спиртне. Коли прийшли додому, то ОСОБА_8 сидів біля комп`ютера. Вони з братом тривалий час сиділи на кухні вживали спиртне та поминали свою матір, а потім лягли спати. Вранці брат повідомив, що знак його автомобіль. Він зателефонував до дружини і вона повідомила, що ОСОБА_8 хотів покататися, але розбив автомобіль. Він скинув на карточку 14000 гривень для ремонту автомобіля, але брат просив скинути всю суму, якої у них не було.

Наведені показання свідків суд першої інстанції визнав послідовними, такими, що є належними та допустимими, адже вони прямо і непрямо вказують на існування обставин, які підлягають доказуванню, та інших обставин, що мають значення для кримінального провадження. Вони отримані в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 підтверджується письмовими доказами, які були досліджені судом з дотриманням вимог ст.23 КПК України та оцінені у відповідності до положень ст.94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, а саме :

- протоколом огляду місця події від 19.01.2021 року, відповідно до якого на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області проведено огляд автомобіля Мазда-3 фіолетового кольору, володільцем якого є потерпілий, в якому бампер, капот, фари переднього освітлення пошкоджені, капот зім`ятий, переднє праве колесо спущене (т.2 а.п.21-31);

- висновком автотоварознавчої експертизи №СЕ-19/106-21/794-АВ від 22.01.2021 року, згідно якого ринкова вартість автомобіля MAZDA-3, д.н.з. НОМЕР_2 станом на 26.12.2020 року могла становити 191580 грн. (т.2 а.п.34-40);

- копією постанови Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22.01.2022 року (справа №279/53/21), якою підтверджується факт керування вказаним транспортним засобом автомобілем MAZDA-3, д.н.з. НОМЕР_2 саме обвинуваченим ОСОБА_8 , оскільки вказаною постановою ОСОБА_8 притягнений до відповідальності за ч.1 ст.130, ч.2 ст.126, ст.ст.124, 122-2 КУпАП (т.1 а.п.65)

- протоколом огляду речей і документів від 20 лютого 2021 року, згідно якого на відеозаписі із нагрудного відеореєстратора від 26.12.2020 працівників поліції Коростенського РУП в Житомирській області, під номером 2 зображено особу чоловічої статі, яка за рисами обличчя та статурою схожа на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно якого проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та зафіксовано 1,63 промілле. Після чого складено відповідні адміністративні матеріали (т.2 а.п.55-58).

Проаналізувавши сукупність зібраних доказів, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України за обставин встановлених судом, доведена повністю.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд та вважає, що вказані докази не суперечать критерію доведення вини особи «поза розумним сумнівом», згідно якого передбачається доведення стороною обвинувачення перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів того, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні злочину, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення (рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України", заява № 16437/04).

За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисника про невідповідність вказаних у вироку висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки перелічені вище докази, кожний окремо та у сукупності, підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, за обставин, встановлених судом.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції надав невірну оцінку показам обвинуваченого, а також показам потерпілого ОСОБА_9 , колегія суддів вважає безпідставними виходячи з наступного.

Так, потерпілий ОСОБА_9 та його брат - свідок ОСОБА_15 підтвердили під час судового розгляду, що дозволу на керування транспортним засобом, володільцем якого є ОСОБА_9 , обвинуваченому ОСОБА_8 ніхто не надавав. Коли ОСОБА_8 почали переслідувати працівники поліції, то він намагався втекти, усвідомлюючи, що самовільно взяв ключі від автомобіля і перебуває напідпитку, внаслідок чого не впорався з керуванням та вчинив дорожньо-транспортну пригоду.

Отже, твердження сторони захисту про те, що обвинувачений ОСОБА_8 мав дозвіл потерпілого на керування його автомобілем, спростовуються дослідженими судом першої інстанції доказами, а саме : показами свідків та потерпілого. Більш того, потерпілий пояснив, що ключи від транспортного засобу знаходилися в кишені його куртки, коли він лягав спати.

За таких обставин доводи сторони захисту у вказаній частині є неспроможними.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, в межах санкції статті, за якою його засуджено, з урахуванням особи обвинуваченого, пом`якшуючих покарання обставин та відсутністю обтяжуючих покарання обставин.

Призначене покарання, на думку апеляційного суду, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім того, в апеляційній скарзі захисника відсутні доводи відносно призначеного судом покарання.

Переконливих аргументів, які б ставили під сумнів законність рішення місцевого суду, а також вмотивованість його висновків при призначенні обвинуваченому покарання в апеляційній скарзі не наведено.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_8 є законним та обґрунтованим, а тому підстав для його зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 квітня 2024 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 в той самий строк - з дня отримання копії судового рішення.

Судді: