Справа № 484/2599/22
Провадження № 1-кп/484/226/24
У Х В А Л А

про продовження запобіжного заходу

09 жовтня 2024 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого та цивільного відповідача ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7

у відсутність потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14

у відсутність потерпілої та цивільного відповідача - ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ковалівка Єланецького району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, без реєстрації, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 29.10.2015 року Єланецьким районним судом Миколаївської області за ст. 185 ч.1, 75 КК України до 1 року позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

- 18.05.2017 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ст. 185 ч.2, 71 ч.1 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі. Звільнився по відбуттю строку покарання 05.01.2028 року,

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.4, 190 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

25.03.2023 року з Одеського апеляційного суду після скасування вироку надійшло кримінальне провадження №0000369 від 15.06.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.4, 190 ч.2 КК України, для призначення нового розгляду кримінального провадження зі стадії підготовчого судового провадження /т.2 а.с.245/.

Ухвалою суду від 27.03.2024 року призначено підготовче судове засідання в наданій справі на 09.04.2024 року /т.2 а.с.247/.

При цьому ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.02.2024 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 11.04.2024 року, але не більше ніж на 60 днів, тобто фактично до 08.04.2024 року /т.2 а.с.225-236/.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04.04.2024 року виправлено описку в зазначеній вище ухвалі і визначено строк тримання під вартою ОСОБА_5 до 08.04.2024 року /т.3 а.с.60-62/.

У зв`язку з тим, що фактично строк тримання під вартою ОСОБА_5 спливав до підготовчого судового засідання, за клопотанням прокурора слідчим суддею Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.04.2024 року відповідно до ч.4 ст. 176, ч.6 ст. 199 КПК України ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 02.06.2024 року /т.3 а.с.24/.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду ухвалу слідчого судді скасовано. Відмовлено прокурору у продовженні ОСОБА_5 запобіжного заходу, у зв`язку з чим того ж дня його було звільнено з Кіровоградського СІЗО, після чого обвинувачений 30.04.2024 року ОСОБА_5 був звільнений з-під варти /т.3 а.с.90/ і в підготовче судове засідання не з`явився. Розгляд справи було відкладено на 03.06.2024 року.

03.06.2024 року обвинувачений в підготовче судове засідання також не з`являвся.

Після звільнення з СІЗО ОСОБА_5 захиснику і суду своє місце перебування не повідомив, хоча як обвинувачений мав такий обов`язок. Зареєстроване місце проживання у нього відсутнє, у зв`язку з чим було неможливо повідомити його про розгляд справи та здійснити привід.

03.06.2024 року прокурор подав клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також клопотання про розшук обвинуваченого, про дозвіл на його затримання з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Ухвалою суду від 03.06.2024 року оголошено розшук обвинуваченого, надано дозвіл на його затримання з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Провадження у справі зупинено до розшуку обвинуваченого і доставки його до суду /т.3 а.с.114/.

25.06.2024 року ОСОБА_5 затримано /т.3 а.с.127/. 26.06.2024 року його доставлено до суду, тож кримінальне провадження було відновлено і призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.06.2024 року обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 23.08.2024 року включно, з можливістю внесення застави розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб протягом усього часу тримання під вартою в сумі 151 400 грн. /т.3 а.с.134-136/.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 04.07.2024 року ухвала суду від 26.06.2024 року про обрання запобіжного заходу залишена буз змін /т.3 а.с.164-166/.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 25.07.2024 року ухвала суду від 26.06.2024 року скасована, постановлено нову ухвалу, якою клопотання прокурора задоволено частково. Обрано ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.08.2024 року включно Визначено розмір застави - 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 90 840 грн. /т.4 а.с.89-91/.

В подальшому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено до 12.10.2024 року ухвалою від 13.08.2024 року, з можливістю внесення застави в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 151 400 грн. /т.4 а.с.46-48/.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду Миколаївської області від 03.09.2024 року зазначену ухвалу залишено буз змін /т.4 а.с.138-140/.

На даний час заставу не внесено.

В судовому засіданні 09.10.2024 року прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу ще на два місяці, мотивуючи тим, що він обвинувачується у вчиненні в тому числі і тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, а саме у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, а також у вчиненні декількох епізодів шахрайства, вчиненого повторно.

Прокурор зазначає, що достовірно знаючи про наявність в суді кримінального провадження щодо нього, ОСОБА_5 зник, його місцезнаходження було невідоме, тобто він ухилявся від суду, перебував у розшуку. ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення аналогічних правопорушень, має репутацію особи, схильної до крадіжок і правопорушень, переховувався від суду, не має роботи, тобто і засобів до існування, постійного місця проживання, усталених соціальних зв`язків, що може призвести до вчинення ним нових злочинів. Такі обставини вказують на його негативну репутацію. За таких обставин, посилаючись на обґрунтованість підозри, наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків та недоцільність застосування іншого запобіжного заходу, прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважає, що ризики не зменшилися і на даний час наявні підстави для тримання обвинуваченого під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 проти подальшого тримання ОСОБА_5 під вартою заперечували, просили обрати інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений послався на те, що має житло, місце реєстрації, його батьки хворіють: мати в ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сам він є інвалідом Ш групи, отримує пенсію по інвалідності, тобто має засоби до існування і не має наміру вчиняти правопорушення.

Захисник послався на те, що наведені прокурором ризики не доведені, вони значно зменшились на даній стадії провадження і не виправдовують подальше тримання ОСОБА_5 під вартою.

Заслухавши думку присутніх учасників судового провадження, ознайомившись з матеріалами клопотання та даними щодо особи обвинуваченого, вважаю, що клопотання обґрунтоване і підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд вважає, що підозра відносно обвинуваченого є обґрунтованою зібраними у межах кримінального провадження доказами, що визначено на стадії досудового розслідування. Питання щодо обґрунтованості та доведеності обвинувачення суд зможе вирішити лише за результатами судового розгляду і не вправі оцінювати докази у справі наперед з цієї точки зору.

Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні в тому числі і тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що відповідно до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України дозволяє застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Також суд вважає доведеною наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків.

Так, через загрозу суворого покарання з метою ухилитися від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 дійсно може ухилитися від суду, втекти, переховуватись від суду, продовжити злочинну діяльність.

Наявність таких ризиків цілком обґрунтована негативною репутацією обвинуваченого, даними про його особу, судимості, нетривалий час між вчиненням кримінальних правопорушень і засудженнями, небажанням стати на шлях виправлення, відсутністю роботи, постійного місця проживання, усталених соціальних зв`язків, намаганням ухилитися від суду.

Зокрема, ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні в тому числі аналогічного тяжкого злочину, не має ані зареєстрованого, ані іншого постійного місця проживання, сім`ї, усталених соціальних зв`язків, не працює, переховувався від суду, ухилявся від виконання своїх процесуальних обов`язків. Наявні фактичні дані вказують на негативну репутацію обвинуваченого, оскільки він систематично вчиняє злочини, в тому числі корисливої спрямованості. Крім того, характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , свідчить про те, що він схильний до обману, що підтверджується і його поведінкою в суді. В тому числі в одній з апеляційних скарг він зазначав, що перебував у лавах ЗСУ, тому не знав, що перебуває у розшуку, що є неправдивою непідтвердженою інформацією. Крім того, ОСОБА_5 повідомляв суду, що переніс чотири інфаркти, хоча документів на підтвердження таких обставин суду не надано, однак в разі наявності такого негативного стану здоров`я він не міг бути мобілізований або ж прийнятий на службу в ЗСУ за контрактом. Наведені обставини свідчать про те, що обман для ОСОБА_5 є звичайним явищем, який він природньо застосовує у своєму житті.

Крім того, твердження обвинуваченого про те, що він думав, що кримінальне провадження відносно нього закрите, очевидно, є надуманим, адже в природі не існує процесуального документа про закриття наданого кримінального провадження чи виправдовувального вироку. Відповідно, копії таких документів ОСОБА_5 не вручалися і у нього були відсутні підстави вважати, що кримінальне провадження закрите. Крім того, перше підготовче судове засідання було призначене у період перебування ОСОБА_5 в умовах СІЗО, тобто він був повідомлений про нього. Також, сам ОСОБА_5 раніше зазначав, що після звільнення з СІЗО він приїхав до матері в м. Первомайськ, тобто перебуваючи в м. Первомайську, він очевидно мав можливість, навіть за відсутності телефону, звернутися до свого захисника чи до суду, адже і захисник, і суд мають офіційні адреси, офіційні зареєстровані контакти тощо, така інформація є загальнодоступною і була відома обвинуваченому. Відсутність можливості пересуватися по місту не доведена і спростовується тим фактом, що до м. Миколаєва ОСОБА_5 зміг дістатися. Крім того, повідомлена стороною захисту інформація щодо міста проживання ОСОБА_5 , міста його реєстрації, роботи, наявності у власності нерухомого майна тощо, жодними доказами не підтверджена.

Наведені обставини підтверджують високу вірогідність подальшого переховування ОСОБА_5 від суду та ухилення його від виконання процесуальних обов`язків, адже він схильний до обману і неодноразово своїми ж вчинками доводив існування ризику переховування від суду.

На думку суду, зазначеним у клопотанні ризикам неможливо запобігти, застосувавши до обвинуваченого будь-який більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою оскільки не відпали мотиви для цього. Тяжкість, мотиви та обставини злочинів, у вчиненні яких обвинувачується підсудний, відповідно до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України дозволяють застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави відповідно до ч.3 ст. 183 КПК.

Тримання ОСОБА_5 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».

Відповідно до вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» (п. 79) передбачає, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

В даному випадку такі обставини наявні.

Строк тримання обвинуваченого під вартою відповідно до ч.2 ст. 197 КПК України слід продовжити на два місяці.

З врахуванням вимог ч.3 ст. 183 КПК України суд визначає обвинуваченому заставу, яку може бути внесено ним протягом усього часу тримання під вартою. Відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України застава визначається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, в розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи обставини обвинувачення, а також враховуючи дані про особу обвинуваченого та його матеріальний стан, суд визначає заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Суд вважає, що саме такий розмір гарантуватиме виконання обвинуваченим покладених на нього в подальшому обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України.

З наведених вище підстав клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки інакше неможливо забезпечити розгляд справи, а клопотання сторони захисту про обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 331, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 07 грудня 2024 року включно.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти у разі внесення ним особисто або іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) застави в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 90 840 (дев`яносто вісімсот сорок) грн. протягом усього часу тримання під вартою.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з постійного місця проживання, яке він зазначить суду; повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування). Попередити ОСОБА_5 про наслідки невиконання таких обов`язків у разі, якщо вони будуть на нього покладені.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали складає 60 діб, тобто до 07.12.2024 року.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

СУДДЯ: