Провадження № 1-кп/592/598/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Авдіївка Донецької області, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 28.07.2020 вироком Охтирського міського районного суду за ч.3 ст.185 до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

- 04.03.2024 року вироком Ковпаківського районного суду м. Суми за ч.1 ст. 125 до покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України у кримінальному провадженні №0000972 від 20.06.2024,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

установив:

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.03.2024 ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт.

16.04.2024 ОСОБА_3 поставлений на облік Сумського міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області.

17.05.2024 ОСОБА_3 роз`яснено порядок та умови відбування покарання, відповідальність за їх невиконання, права й обов`язки засудженої особи, а також відібрано підписку, відповідно до якої ОСОБА_3 роз`яснено, що він засуджений до покарання у виді 200 годин громадських робіт, ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, а також попереджений, що в разі ухилення від відбування покарання може бути притягнутий до кримінальної відповідальності відповідно до ст. 389 KK України.

Крім цього, ОСОБА_3 видано направлення, згідно якого він повинен був 20.05.2024 прибути для відбуття покарання у виді громадських робіт до КП «Сумикомунінвест» СМР, та у встановлений день прибув до КП «Сумикомунінвест» СМР, де йому було проведено інструктаж з правил безпеки при виконанні громадських робіт.

Згідно інформації КП «Сумикомунінвест» СМР від 31.05.2024 ОСОБА_3 із запланованих по графіку 40 годин не відпрацював жодної.

Згідно доповідних записок КР «Сумикомунінвест» CMP ОСОБА_3 був відсутній на відпрацюванні громадських робіт з 04.06.2024 по 07.06.2024, з 10.06.2024 по 14.06.2024, з 01.07.2024 по 05.07.2024, 08.07.2024 по 12.07.2024, з 15.07.2024 по 19.07.2024. Для з`ясування причини відсутності на відпрацюванні громадських робіт та надання пояснення, ОСОБА_3 був викликаний до Сумського міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області.

03.06.2024 року засуджений ОСОБА_3 прибув за викликом та надав письмове пояснення, в якому зазначив, що з 20.05.2024 по 24.05.2024, з 27.05.2024 по 30.05.2024 перебував в м. Охтирка в пошуках роботи і місця проживання, 31.05.2024 був відсутній на відпрацюванні у зв`язку із тим, що займався пошуком роботи в м. Суми, до засудженого застосовано застереження у вигляді письмового попередження.

В подальшому, ОСОБА_3 повторно 10.06.2024 викликаний до Сумського міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області для з`ясування причини відсутності на відпрацюванні громадських робіт та надання пояснення.

10.06.2024 року засуджений ОСОБА_3 прибув за викликом та надав письмове пояснення, в якому зазначив, що був відсутній на відпрацюванні громадських робіт, оскільки вирішував особисті питання, до засудженого застосовано застереження у вигляді письмового попередження.

Вчергове ОСОБА_3 14.06.2024 викликаний до Сумського міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області для з`ясування причини відсутності на відпрацюванні громадських робіт та надання пояснення.

14.06.2024 року ОСОБА_3 прибув за викликом та надав письмове пояснення, в якому зазначив, що був відсутній на відпрацюванні громадських робіт у зв`язку із сімейними обставинами, до засудженого застосоване застереження у вигляді письмового попередження.

ОСОБА_3 доведено положення ч. 1 ст. 36 КВК України та ч. 2 ст. 38 КВК України, а саме громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначаються органами місцевого самоврядування. Громадські роботи виконуються не більш як чотири години на день, а неповнолітніми дві години на день, але не менше двадцяти п`яти годин на місяць.

Також засудженому доведено та роз`яснено, вимоги ст. 37 КВК України засуджені зобов`язані:

-додержуватися встановлених відповідно до закону порядку і умов відбування покарання;

-сумлінно ставитися до праці;

-працювати на визначених для них об`єктах відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну міста проживання;

-з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації.

Поважними причинами неявки засудженого за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк с несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

Засудженого було ознайомлено зі ст. 40 КВК України ч. 2 ст. 389 КК України та доведено, що є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт та його наслідки.

Незважаючи на винесені письмові попередження, ОСОБА_3 до подальшого відбування призначених йому вироком Ковпаківського районного суду міста Суми від 04.03.2024 громадських робіт не приступив, не маючи на те поважних причин.

Загалом, ОСОБА_3 не відпрацював жодної години, із призначених 200 годин громадських робіт згідно вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.03.2024.

У зв`язку з вчиненням умисних дій, які виразилися у систематичному невиконанні встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, не виходу на громадські роботи більше двох разів протягом місяця, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

До початку судового розгляду кримінального провадження 30.07.2024 між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до умов угоди, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_4 з однієї сторони та підозрюваний ОСОБА_3 з другої сторони в присутності захисника ОСОБА_5 добровільно уклали угоду, в якій відповідно до вимог ст.472 КПК України, виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 389 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, та узгодили покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинення ним кримінального правопорушення, а саме за ч. 2 ст. 389 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.

Крім того, в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

У судовому засіданні обвинувачений визнав себе винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 389 КК України, погодився на призначення узгодженого покарання, зазначив, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор та захисник просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджене сторонами угоди покарання, оскільки її умови не суперечать вимогам закону та не порушують права сторін угоди.

За вимогами ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо нетяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком , відтак згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, у даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився на призначення узгодженого покарання, що він підтвердив під час проведення судового засідання та можливість його понести.

Роз`яснивши положення ч. 4 ст. 474 КПК України судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені зазначеною нормою, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 1, 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено обвинуваченим у судовому засіданні.

Обвинувачений ознайомлений зі ст. 389-1 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за умисне невиконання угоди про визнання винуватості.

Суд зазначає, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю. Крім того, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлені.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України є щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

При призначенні покарання, передбаченого угодою, на підставі статті 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим є кримінальним проступком.

Узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого, даним про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого покарання.

Разом з тим, зважаючи, що злочин був вчинений ОСОБА_3 постановлення обвинувального вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.03.2024, за яким обвинувачений не відбув покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення остаточного покарання ОСОБА_3 на підставі ст. 71 КК України.

За твердженням прокурора процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази суду не надавались.

Підстави для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.

Керуючись ст. 374, 475 КПК України, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30.07.2024 між прокурором Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 389 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.03.2024 та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 10 днів.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 5 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1