Справа № 405/6677/22
провадження № 1-кс/405/3071/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2024 м. Кропивницький

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , поручителів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого-криміналіста відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верблюжка Новгородківського району Кіровоградської області, громадянину України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який одружений, має неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про які внесені 01.03.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000598 та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

25.10.2024 до Ленінського районного суду м. Кіровограда від старшого слідчого-криміналіста відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_9 надійшло клопотання, у якому слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Також, слідчий вказує про існування ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 та просив його задовольнити із викладених у ньому підстав; заперечував проти задоволенні клопотання поручителів про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 у вигляді особистої поруки, просив відмовити у його задоволенні та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник заперечив відносно задоволення клопотання слідчого про застосування до його підзахисного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи це тим, що заявлені стороною обвинувачення ризики щодо вчинення ОСОБА_4 протиправних дій лише перелічені в клопотанні і на їх обґрунтування не надано доказів; найбільш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який просить застосувати до ОСОБА_4 , обґрунтовується лише тяжкістю можливого покарання; його підзахисний є військовослужбовцем, служить разом зі своїм старшим сином; у доданому до клопотання висновку експерта не вірно визначено розташування ОСОБА_4 ; підтримав клопотання поручителів про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

Підозрюваний підтримав позицію захисника та додав, що йому взагалі не зрозуміло суть пред`явленого звинувачення; того дня він перебував на місці події та повідомив органу досудового розслідування про місце його перебування; від слідства та суду не ухилявся та не збирається цього робити, з`являється до слідчого за кожною вимогою, бажає примати участь у всіх слідчих діях; того дня на місці події він не стріляв, оскільки має достатню підготовку, щоб уникнути цієї ситуації; впливати ні на кого не має змоги, оскільки перебуває на фронті. Клопотання поручителів про передання його на особисту поруку підтримав.

У судовому засіданні поручитель ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 подав клопотання про передання на поруки підозрюваного ОСОБА_4 , підтримав його та просив задовольнити, додав, що являться командиром батальйону НОМЕР_1 , де проходить службу ОСОБА_4 , зможе забезпечити його явку до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою.

У судовому засіданні поручитель ОСОБА_6 клопотання про передання на поруки підозрюваного ОСОБА_4 підтримав, просив його задовольнити, додав, що він являється командиром оперативно-тактичного угруповання «Сіверськ», у військовому званні генерал майор, Герой України, запевнив у тому, що зможе забезпечити належне виконання обов`язків ОСОБА_4 , якщо такі на нього будуть покладені; зі змістом підозри, про яку повідомлено ОСОБА_4 , він ознайомлений.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , та матеріали, якими воно обґрунтовується, заслухавши доводи прокурора, пояснення захисника, з якими погодився підозрюваний, клопотання поручителів про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 у вигляді особистої поруки, дійшов наступних висновків.

Встановлено, що слідчими відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється у кримінальному провадженні, відомості про які внесені 01.03.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000598 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

22.10.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, відповідно до якої: 28.02.2022, близько 21 год. 43 хв., ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , керуючи автомобілем «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якому перебували на передньому пасажирському сидінні його дружина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та в дитячому кріслі на задньому сидінні за переднім пасажирським сидінням їх спільна дитина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виїхав на територію паркувального майданчика колишнього магазину « ІНФОРМАЦІЯ_6 », що за адресою: АДРЕСА_3 .

Цього ж дня, з 21 год. 39 хв. за адресою: м. Кропивницький, вул. Віктора Чміленка, 24Б на території парувального майданчику біля колишнього магазину «Фуршет», без будь якого визначеного дорожнього укріплення або контрольно-пропускного пункту, не маючи будь-яких розпізнавальних знаків, що ідентифікують осіб, знаходились ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з мисливським нарізним карабіном «Вулкан-М» серії НОМЕР_3 калібру 7,62х39 мм, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 з мисливським карабіном МКМ-072 серії НОМЕР_4 , калібру 7,62х39 мм, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 із невстановленою досудовим розслідуванням вогнепальною зброєю калібру 7,62х54R мм, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 з карабіном Savage MSR10, калібру 308Win, серії НОМЕР_5 .

В цей час на протилежній стороні вулиці Віктора Чміленка в м. Кропивницькому вздовж стіни військової частини НОМЕР_6 знаходились військовослужбовець ЗСУ ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та невстановлені особи із невстановленою вогнепальною зброєю калібрами 5,45 мм та 7,62 мм.

Так, 28.02.2022 о 21 год. 43 хв. ОСОБА_14 побачив, що по території паркувального майданчика колишнього магазину « ІНФОРМАЦІЯ_6 », що за адресою: м. Кропивницький, вул. Віктора Чміленка, 24Б, рухається автомобіль «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 , та без попередження почав стрільбу з вогнепальної зброї, яку мав при собі, в сторону вищезазначеного автомобіля. Реагуючи на дії ОСОБА_14 , діючи умисно та солідарно з останнім, без попередньої змови між собою ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , а також невстановлені особи з невстановленою вогнепальною зброєю калібру 5,45 мм, 7,62 мм, які знаходились на протилежній стороні вулиці Віктора Чміленка в м. Кропивницькому вздовж стіни військової частини НОМЕР_6 , з метою заподіяння смерті особам, що перебували у салоні автомобіля «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не зважаючи на те, що з боку водія і пасажирів вказаного автомобіля були відсутні будь-які дії, що могли становити суспільно небезпечне посягання на життя та здоров`я інших осіб, не маючи законних підстав на здійснення стрільби на ураження, на власний розсуд почали прицільну стрільбу по автомобілю з метою вбивства осіб, які знаходилась у ньому.

Своїми спільними умисними протиправними діями ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , а також невстановлені особи діючи умисно та цілеспрямовано, групою осіб без попередньої змови між собою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, здійснили не менше шістдесяти восьми пострілів в автомобіль «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з вогнепальної зброї калібрів 7,62 мм та 5,45 мм, чим спричинили ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 тілесні ушкодження, від яких останні загинули на місці.

Так, відповідно до висновків судових експертиз ОСОБА_10 спричинено наступні тілесні ушкодження: рана на лівій бічній ділянці живота, яка подовжується в рановий канал, що проникає в порожнину живота, ушкоджує печінку, з наявністю чужорідного тіла, де і закінчується; дві рани на спині в правій підлопатковій ділянці, які подовжуються в ранові канали в порожнину грудної клітки справа з ушкодженням нижньої частки правої легені, де і закінчується, одна з ран на спині утворена кулею калібру 5,45 мм, які мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя під час їх спричинення; рана м?яких тканин спини справа в лопатковій ділянці; рана м?яких тканин поперекової ділянки зліва; рани дельтоподібної ділянки правого плеча з пошкодженням м?яких тканин; наскрізне поранення лівої кисті; рана в верхньо-зовнішньому квадранті лівої сідниці, рановий канал відсутній, мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Смерть ОСОБА_10 настала від сукупності вогнепальних поранень грудної і черевної порожнини з ушкодженням легені та печінки, перебіг яких ускладнився шоком.

Так, відповідно до висновків судових експертиз ОСОБА_11 спричинено наступні тілесні ушкодження: рана в ділянці грудної клітки справа по лопатковій лінії на рівні 4 -5 міжребір?я, що подовжується в рановий канал, проникаючий в грудну клітку з ушкодженням правої легені, серцевої сорочки та дуги аорти з ушкодженням тіла грудини; рана на передній поверхні грудної клітки в ділянці грудини; рана по задній поверхні спини на рівні 7-го міжребір?я, яка подовжується в рановий канал з пошкодженням нижньої частки правої легені, діафрагми та правої і лівої частки печінки; одна з ран грудної клітки утворена кулею калібру 7,62х54R мм, інша рана грудної клітки кулею калібру 7,62 мм; рани (4) в ділянці правої та лівої гомілок на рівні п?ятково-гомілкових суглобів справа та зліва, відкриті переломи кісток обох гомілок, мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя під час їх спричинення; рана лобової ділянки голови зліва, яка подовжується в рановий канал в м?яких тканинах голови, рана в лівій скроневій ділянці голови, які утворені кулею калібру 5,45 мм; рана на спинці носа зліва, яка подовжується в рановий канал, який закінчується в нижньо-присередньому краю правої орбіти; рана на межі лопаткової і дельтоподібної ділянок справа, яка подовжується в рановий канал в м?яких тканинах, рана на зовнішній поверхні верхньої третини правого плеча; поверхневі рани в правій лопатковій ділянці; рана хребтово-поперекової ділянки справа, яка подовжується в рановий канал в м?яких тканинах та закінчується в ділянці лівого поперечного паростку 5-го поперекового хребця, які відповідно до висновку експерта мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я; рани: в нижній третині лівого передпліччя (1), множинні рани по тильній поверхні правої кисті, множинні рани по задній поверхні грудної клітки справа від середньої третини лопатки до краю реберної дуги (28), в верхній третині правого плеча по зовнішній поверхні (2), в лівій поперековій ділянці (4), мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_11 настала від вогнепальних поранень голови, тулуба, кінцівок, перебіг яких ускладнився гострою крововтратою з розвитком геморагічного шоку.

Так, відповідно до висновків судових експертиз ОСОБА_12 спричинено наступні тілесні ушкодження: рана вилицевої ділянки голови, що подовжується в рановий канал з ушкодженням речовини головного мозку та переломом кісток склепіння; рана в правій тім?яній ділянці в проекції правого тім?яного бугра; рана на спині в проекції зовнішнього краю правої лопатки в середній третині, що подовжується в рановий канал з ушкодженням правої легені, з пораненням дуги аорти і серця; рана на передній поверхні грудної клітки зліва в проекції 3-го ребра по середньо-ключичній лінії, з наявністю чужорідного металевого тіла жовто-рожевого кольору, яка утворена кулею калібру 7,62х3х9 мм, що була стріляна з карабіну «Вулкан-М» № ХК864308; рана на боковій поверхні грудної клітки справа в проекції 8-го ребра по середній підпахвовій лінії, що подовжується в рановий канал з ушкодженням діафрагми та печінки, яка утворена кулею калібру 7,62 мм; рана на передній стінці живота справа, які мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя під час їх спричинення; рани м?яких тканин: в ділянці лівої сідниці (1), на правому плечі (1), на правому передпліччі (2), в одній із яких знаходиться чужорідне тіло сірого кольору; на правому променево-зап?ясному суглобі (1), на правій кисті (2), які мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я; садно в ділянці лівого стегна, яке має ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_12 настала від поєднаних вогнепальних поранень в області голови з частковим руйнуванням головного мозку, переломом кісток склепіння черепу, вогнепальних поранень в області грудної клітки і живота з пошкодженнями дуги. аорти, серця, правої легені, правої частки печінки, крововиливу в грудну і черевну порожнину, вогнепальних поранень в області лівої сідниці, правої верхньої кінцівки, які ускладнились геморагічним і травматичним шоком.

За практикою Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт «с» пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року ЄСПЛ зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Надані слідчим докази, а саме: протокол огляду місця події від 28.02.2022, висновком експерта за результатами проведення експертизи зброї №СЕ-19/112-22/2960-БЛ, висновком експерта за результатами проведення експертизи зброї №СЕ-19/112-22/10189-БЛ від 23.12.2022, протоколи допиту свідків ОСОБА_17 від 22.03.2022, ОСОБА_18 від 23.03.2022, ОСОБА_19 від 06.03.2022, ОСОБА_20 від 06.03.2022, ОСОБА_21 від 06.03.2022, ОСОБА_22 від 12.08.2022, ОСОБА_23 від 25.07.2022, 25.07.2022, ОСОБА_24 від 18.04.2023, ОСОБА_25 від 24.01.2023, протокол огляду місця події від 08.06.2023, протокол обшуку від 02.03.2023 за місцем проживання ОСОБА_4 , протокол огляду місця події від 03.03.2022, висновок експерта №36/48 від 29.03.2024 за результатами судово-медичної експертизи, висновок експерта від 07.06.2024 № СЕ-19/111-24/30927-БЛ за результатами проведення експертизи зброї, висновок експерта від 12.07/2024 № СЕ-19/111-24/30048-БЛ за результатами проведення експертизи зброї, висновок експерта №СЕ-19/111-23/15813-БЛ від 02.05.2023 за результатами судової експертизи зброї, протокол проведення слідчого експерименту від 17.07.2024, а також висновки комплексної експертизи зброї та судово-медичної експертизи № СЕ-19-24/40311-БЛ/537/24, висновок експерта за результатами судово-медичної експертизи №29 від 20.06.2024, висновок експерта за результатами судово-медичної експертизи №27 від 20.06.2024, висновок експерта за результатами судово-медичної експертизи №28 від 20.06.2024, висновок комплексної експертизи зброї та судово-медичної експертизи № СЕ-19-24/40311-БЛ/537/24, у сукупності свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України

Оскільки на даному етапі кримінального провадження на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив про причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, в якому він підозрюється, а пред`явлена підозра, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Слідчим суддею звертається увага на те, що ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто, в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Слідчий суддя також вважає, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься особливо тяжкого злочину, оскільки за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, а тому ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку може бути визнаним як менш небезпечним, ніж покарання та процедура його відбування. Такий висновок слідчого судді узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Має під собою підґрунтя й зазначений прокурором та слідчим ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно прямо чи через третіх осіб впливати на свідків у кримінальному провадженні шляхом застосування підкупу, шантажу та погроз, що зможе призвести до зміни їх показань або відмови від їх давання.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

Так, в судовому засіданні заслухано поручителів та вивчено їх письмові заяви клопотання про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 у вигляді особистої поруки, та встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 проходить службу з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в військовій частині НОМЕР_1 . ОСОБА_7 , ОСОБА_8 входять до керівного складу військової частини НОМЕР_1 та мають прямий та безпосередній вплив на ОСОБА_4 , більше того, ОСОБА_8 являється безпосереднім керівником ОСОБА_4 .

Вказане свідчить, що доводи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 відносно того, що вони зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 , знайшли своє підтвердження під час розгляду клопотання, а тому, вони заслуговують на довіру для визнання їх, як поручителями підозрюваного ОСОБА_4 .

Окрім цього, з пояснень ОСОБА_6 встановлено, що він знайомий з ОСОБА_4 з 2014 року з початком проведення АТО, охарактеризував ОСОБА_4 виключно з позитивною сторони та запевнив суд, що він, маючи звання бригадного генерала, у званні генерал майор, Героя України, в силу свої вольових, моральних якостей може безумовно забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 .

Отже, наведені вище обставини свідчать, що ОСОБА_6 , маючи звання генерал-майора, перебування на посаді бригадного генерала, командира оперативно-тактичного угрупування «Сіверськ», який має найвищу державну відзнаку Герой України, заслуговує, як на особливу довіру так і в сукупності з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на довіру для визнання його, як поручителя підозрюваного ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Також, поручителі повідомили в судовому засіданні, що їм відомий зміст підозри про яку повідомлено ОСОБА_4 , можливе покарання за вчинення злочину, у якому підозрюється ОСОБА_4 , їх права та обов`язки, які вони набудуть у разі передання їм ОСОБА_4 на особисту поруку, відповідальність у разі порушення ними покладених на них обов`язків.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу судом враховується, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 28, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України та обґрунтованість доказів цього, тяжкість можливого покарання, що він одружений, має неповнолітнього сина, є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , має спеціальне звання молодший сержант, за місцем проходження військової служби характеризується позитивно, має ряд нагород, які отримані, як і під час проведення АТО так і після повномасштабного вторгнення рф на територію України, постійне місце проживання, відомостей про стан здоров`я відносно підозрюваного сторонами не надано.

При вирішенні клопотання суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості підозри та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення у справі «Ніколова проти Болгарії»). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ноймайстер проти Австрії» позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Отже, прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте, не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленим ризикам, які б давали змогу об`єктивному спостерігачу переконатись в тому, що запобігти вказаним ризикам можливо виключно застосувавши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На переконання слідчого судді достатнім запобіжним заходом, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, за вказаного вище обґрунтування, є особиста порука з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176-178, 182-184, 194, 196 - 197, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого-криміналіста відділу розслідування, злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 - відмовити.

Клопотання поручителів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистої поруки до 22.12.2024.

Визначити поручителями підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- ОСОБА_6 , командира оперативно-тактичного угруповання «Сіверськ», у військовому званні генерал майор, Герой України;

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , головного сержанта батальйону безпілотних систем військової частини НОМЕР_1 ;

- ОСОБА_8 , командира батальйону безпілотних систем військової частини НОМЕР_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 22.12.2024 наступні обов`язки:

1) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи та служби;

2) утримуватися від спілкування з підозрюваними у кримінальному провадженні ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , свідками ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , крім участі в слідчих, процесуальних діях та в суді;

3) прибувати до слідчого, прокурора із періодичністю, встановленою слідчим та/або прокурором за погодженням із підозрюваним ОСОБА_4 .

Роз`яснити поручителям ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , що:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі;

- вони поручаються за виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків відповідно до ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд;

- право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань до виникнення підстав, які тягнуть за собою відповідальність, та необхідність у цьому разі забезпечення явки підозрюваного до органу досудового розслідування чи до суду з метою вирішення питання про заміну йому запобіжного заходу;

- у разі невиконання ними взятих на себе обов`язків на них може бути накладено грошове стягнення від двадцяти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.6 ст.180 КПК України контроль за виконанням зобов`язань про особисту поруку покласти на старшого слідчого-криміналіста відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_9 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_26