Справа №212/8341/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг кримінальне провадження №0001361 від 23.06.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глеюватка Криворізького району, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, військовозобов`язаного, старшого солдату запасу,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні брали участь:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник адвокат ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , 23.06.2024 року, приблизно о 18:45 годині, в світлий час доби, по сухому асфальтному покриттю проїзної частини вулиці Шконди з боку вул. Коцюбинського в напрямку вул. Севанська в Покровському районі міста Кривого Рогу рухався технічно справний мотоцикл «Jawa 638», реєстраційний номер НОМЕР_1 , наближаючись до домоволодіння АДРЕСА_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У цей же час, попереду мотоциклу «Jawa 638», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по проїзній частині дороги по вулиці Шконди, понад правим краєм, в попутному напрямку з мотоциклом, рухалася пішохід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що йшла у темпі спокійного кроку не змінюючи темпу та напрямку свого руху.

Однак, водій ОСОБА_3 діючи з кримінальною протиправною недбалістю, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не впевнився в безпечності свого руху, маючи технічною можливістю запобігти наїзду на пішохода, вчасно не зменшив швидкість руху та не зупинив керований ним мотоцикл «Jawa 638», реєстраційний номер НОМЕР_1 , щоб надати дорогу пішоходу який рухався по проїзній частині дороги по АДРЕСА_4 , чим грубо порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме п.п. 1.5, 2.3 б), 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно яких:

«1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

«2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

«12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

«13.1 Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу».

«13.3 Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху».

Внаслідок недотримання зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною і достатньою умовою для запобігання події, по проїжджій частині дороги АДРЕСА_4 , водій ОСОБА_3 , допустив наїзд керованого ним мотоцикла «Jawa 638», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_6 , що рухалася по проїжджій частині дороги вул. Шконди, в попутному з ним напрямку, у темпі спокійного кроку не змінюючи темп та напрямок свого руху.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому лівої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, які згідно висновку експерта № 1375 від 30.07.2024 року за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. П.2.1.3.м «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995.

Між порушенням водієм ОСОБА_3 безпеки дорожнього руху, а саме вимог п. 12.3, 13.1 та 13.3 Правил дорожнього руху України та настанням наслідків заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 , є прямий причинний зв`язок.

Вказане кримінальне правопорушення, передбачає кримінальну відповідальність визначену ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю, правильність кваліфікації не оспорював, щиро розкаявся та повідомив, що він дійсно, 23.06.2024 року, приблизно о 18:45 годині, керуючи мотоциклом «Jawa 638», реєстраційний номер НОМЕР_1 , неподалік домоволодіння АДРЕСА_3 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не впевнився в безпечності свого руху, в наслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 яка в результаті ДТП отримала тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому лівої великогомілкової кістки. Завдану потерпілій матеріальну на моральну шкоду відшкодував в повному обсязі.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_6 не з`явилася, в своїй заяві просила розглядати справу у її відсутність та зазначила, що обвинувачений в повному обсязі відшкодував завдану їй матеріальну та моральну шкоду, просила призначити ОСОБА_3 найм`якіше покарання визначене законом.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України враховуючи позицію обвинуваченого ОСОБА_3 щодо визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, позицію прокурора, потерпілої, суд обмежується допитом обвинуваченого та оголошенням матеріалів справи, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які не ким з учасників судового розгляду не оспорюються.

За таких підстав, суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене за ч. 2 ст. 286 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданої злочином матеріальної та моральної шкоди.

Обставини, яка обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, вчинених з необережності, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав, щиро розкаявся, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, військовозобов`язаний, старший солдат запасу, перебував на військовій службі ВЧ НОМЕР_2 Національної гвардії України, де характеризується позитивно, в повному обсязі відшкодував завдану потерпілій матеріальну та моральну шкоду, раніше не судимий, і вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75, 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого, на думку суду є можливим без реального відбуття покарання, та із застосуванням додаткового покарання, визначеного ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керування транспортним засобом на строк 1 рік, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про можливість не застосування такого додаткового покарання, наслідки зазначеного кримінального правопорушення у виді отримання потерпілою тяжких тілесних ушкоджень в наслідок порушення обвинуваченим ПДР України.

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Долю речових доказів по справі (а.к.п.23,60,70) належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт, застосований ухвалою слідчого судді Центрально - Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.06.2024 року (а.к.п.26-27) у відповідності до ст. 174 КПК України, підлягає скасуванню.

Згідно положень ст.124 КПК України витрати на залучення експерта (а.к.п.65) підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 370, 371, 373 376, 394, 395, 532 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 рік.

У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

У відповідності до ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт мотоцикла «Jawa 638», реєстраційний номер НОМЕР_1 , застосований ухвалою слідчого судді Центрально - Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.06.2024 року (а.к.п.26-27).

Речові докази:

- мотоцикл «Jawa 638», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.к.п.23,70). залишити у володінні ОСОБА_7 (а.к.п.71);

-DVD R дис із відеозаписом ДТП (а.к.п.60) зберігати в матеріалах кримінального провадження. (а.к.п.61).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/112-24/10370-ІТ від 19.08.2024 року в сумі 1514,56 грн. (а.к.п.65).

Вирок може бути оскаржений у відповідності до ст. 349 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1