Справа № 203/5369/24
Провадження № 1-кп/0203/1041/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003025 від 17.09.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новогродівка, Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться вищевказаний обвинувальний акт.

До суду надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 днів, без визначення застави.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що ризики, передбачені п.п. 1,2,3,4,5 ст. 177 КПК України, продовжують існувати та не зменшились.

Так, обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та усвідомлює, що у разі визнання його винуватими йому може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі. Також, оскільки обвинувачений спілкувався за допомогою інтернет-ресурсу, може дистанційно видалити переписку. Крім того, обвинувачений може незаконно впливати на свідків та експерта у цьому ж кримінальному провадженні. Разом з тим, прокурор зазначає, що перебуваючи на волі, обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також, вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення чи продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення у якому обвинувачується, враховуючи характер дій обвинуваченого, які пов`язані з проведенням військової агресії Російської Федерації проти України

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, шо вини у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнає. Просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 підтримав позицію свого підзахисного.

Заслухавши клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, думку обвинуваченого та захисника, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбаченихрозділом IIцього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

З огляду на стадію кримінального провадження, яке наразі перебуває на стадії підготовчого судового провадження і обвинуваченому вже пред`явлено обвинувачення, яке підлягає доведенню прокурором в суді за стандартом «поза розумним сумнівом», суд не входить в перевірку «обґрунтованості підозри».

Згідно ч.2 ст.177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.05.2024 року відносно ОСОБА_6 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, дію якого було неодноразово продовжено, зокрема ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2024 року до 07 жовтня 2024 року, включно.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, колегія суддів, відповідно до ст. 178 КПК України, враховує дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_3 .

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Так, ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком 15 років або довічне позбавлення волі, а отже, усвідомлюючи відповідальність, яка йому загрожує у разі доведеності вини, може переховуватися від суду, що свідчить про існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги характер інкримінованого правопорушення, ризик, що передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає обґрунтованим, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 спілкувався за допомогою інтернет-ресурсу, а отже, перебуваючи на волі, може знищити все листування аби уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.

Ризик, що передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає обґрунтованим, оскільки застосування інших альтернативних запобіжних заходів, може призвести до того, що обвинувачений, може вчинити спроби залякування, погроз, та іншим чином може впливати на експерта та свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни їх показів на свою користь.

Разом з тим, існує ризик того, що перебуваючи на волі, обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також, вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення чи продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення у якому обвинувачується, враховуючи характер дій обвинуваченого, які пов`язані з проведенням військової агресії Російської Федерації проти України, що свідчить про існування ризиків передбачених п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд, також, приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Також, судом враховується характер кримінального правопорушення, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками для суспільства та обороноздатності країни в цілому та практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

З урахуванням наведеного, доводи захисника про відсутність ризиків, є необґрунтованими, а суд доходить до висновку, що на теперішній час, не зникли ризики, які існували на час обрання обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказані ризики є обґрунтованими та виправдовують необхідність продовження відносно обвинуваченого строку тримання під вартою.

Також, посилання обвинуваченого на невизнання вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд не може взяти до уваги, оскільки оцінка наявності в діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення судом надається при ухваленні вироку.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Зважаючи на суспільний інтерес, який превалює над принципом поваги до свободи обвинуваченої, суд вважає, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення встановлених судом ризиків і застосування саме такого запобіжного заходу буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу, а отже не суперечитиме вимогам ст. 5 Конвенції та практиці ЄСПЛ.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою щодо ОСОБА_6 на 60 днів, без визначення застави.

Щодо призначення справи до судового розгляду, суд зазначає наступне.

У судовому засіданні прокурор просив призначити обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 до судового розгляду.

Інші учасники судового провадження не заперечували щодо призначення справи до судового розгляду.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до висновку, що відсутні перешкоди для призначення судового розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_6 , оскільки судом було встановлено, що зазначене кримінальне провадження підсудне Кіровському районному суду м. Дніпропетровська, підстав для повернення обвинувального акту прокурору з причин його не відповідності вимогам КПК України, судом не встановлено, підстави для закриття кримінального провадження, передбачені п.п. 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, відсутні.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 27 КПК України, кримінальне провадження в судах усіх інстанцій здійснюється відкрито. Слідчий суддя, суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини у разі, якщо здійснення провадження у відкритому судовому засіданні може призвести до розголошення таємниці, що охороняється законом.

Виходячи з викладених в обвинувальному акті обставин скоєння кримінального правопорушення, характеру пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення, колегія суддів вважає, що наявні підстави для розгляду справи у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження.

Всі питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, передбачені ст. 315 КПК України, вирішені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 199, 331, 314-316 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Підготовче провадження закінчити.

Призначити судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003025 від 17.09.2024 рокувідносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України у закритому судовому засіданні у приміщенні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська на 10 жовтня 2024 року о 14:10 годині.

Відповідно до ч. 10 ст. 615 КПК України судове провадження здійснювати колегіально судом у складі трьох суддів.

Викликати в судове засідання учасників судового провадження.

Клопотання прокурора, задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, строк тримання під вартою на 60 днів, тобто по 02 грудня 2024 року, включно.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Судді:

_____________ _________________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3