пр. № 1-кп/759/21/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року колегія суддів Святошинського районного суду м. Києва в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000012 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Російської Федерації, зареєстрованого на тимчасово окупованій території АР Крим за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України (в редакції до Закону № 1183-VII від 08 квітня 2014 року),

сторони кримінального провадження: прокурори ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А:

06.03.2014 у порушення ст. 2, ст. 73, п. 2 ч. 1 ст. 85, ст. 132 Конституції України, п. 2 ч. 3 ст. 3, ст. ст. 6, 18, 27 Закону України «Про всеукраїнський референдум», депутатами Севастопольської міської ради одноголосно прийнято незаконне рішення № 7151 «Про участь в проведенні загальнокримського референдуму», у якому, зокрема, зазначено « АДРЕСА_2 про проведення загальнокримського референдуму; прийняти участь в проведенні загальнокримського референдуму 16.03.2014p.; затвердили міський склад комісії щодо проведення референдуму».

16.03.2014 року проведено незаконний референдум, результатом якого стала тимчасова окупація території АР Крим і міста Севастополя, а також їх входження до складу Російської Федерації на правах суб`єкта федерації.

У приміщенні Верховної Ради АР Крим, 17.03.2014 року депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято постанову № 1745-6/14 «Про незалежність Криму», згідно з якою на підставі «Декларації про незалежність Республіки Крим», прийнятої на позачерговому пленарному засіданні Верховної Ради АР Крим 11.03.2014 та позачерговому пленарному засіданні Севастопольської міської ради 11.03.2014, створено нелегітимне державне утворення «Республіка Крим», а місто Севастополь отримало особливий статус у складі Російської Федерації.

У подальшому Верховною Радою АР Крим ухвалено постанову від 17.03.2014 № 1748-6/14 «Про правонаступництво Республіки Крим», у пункті 1 якої вказано, що з моменту проголошення Республіки Крим як незалежної суверенної держави вищим органом влади Республіки Крим є Державна Рада Республіки Крим.

Крім цього, на позачерговому засіданні Севастопольської міської ради від 17.03.2014 року прийнято незаконне рішення № 7156 про підтримку рішення Верховної Ради АР Крим про незалежність Криму та створення так званої «Республіки Крим», а також про звернення до Російської Федерації з пропозицією про прийняття міста Севастополя до складу Російської Федерації в статусі міста федерального значення. Також, 17.03.2014 року прийнято рішення про перейменування Севастопольської міської ради у «Законодательное собрание города Севастополь».

18.03.2014 року між Російською Федерацією та представниками нелегітимного державного утворення «Республіка Крим» ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 підписано договір про входження території АР Крим та м. Севастополя до складу Російської Федерації.

ОСОБА_6 , будучи громадянином України, депутатом Севастопольської міської ради 6 скликання, обраний на чергових виборах депутатів Верховної Ради АР Крим, місцевих рад та сільських, селищних міських голів 31 жовтня 2010 року, нехтуючи вимогами Конституції і законів України, достовірно знаючи про те, що територія міста Севастополя є невід`ємною частиною України, на позачерговому засіданні Севастопольської міської ради 06.03.2014, перебуваючи у приміщенні Севастопольської міської ради за адресою: АДРЕСА_3 , голосував за прийняття незаконного рішення №7151 «Про участь в проведенні загальнокримського референдуму», чим сприяв представникам Російської Федерації у проведенні підривної діяльності на території України.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого ОСОБА_6 з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 323 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia).

Так, на підставі ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 25.10.2017 у межах даного провадження проводилось спеціальне досудове розслідування (т. 2 а.с. 124-125).

Встановлено, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 , а також повістки про виклик до слідчого неодноразово у встановлений законом спосіб шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери були направлені ОСОБА_6 . Постановою прокуратури Автономної Республіки Крим від 21.08.2015 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук ( т. 2 а.с.29, 106).

Обвинувачений ОСОБА_6 в судові засідання не прибув, будучи належним чином, в спосіб, передбачений вимогами КПК України шляхом публікацій в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета «Урядовий кур`єр»), а також шляхом розміщення відповідної інформації на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора та Святошинського районного суду м. Києва, повідомленим про розгляд справи, жодних клопотань, заяв, скарг не подавав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 10.11.2022 судовий розгляд даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого ОСОБА_6 в порядку спеціального судового провадження (in absentia), з обов`язковою участю захисника. Суд вважає, що стороною обвинувачення, а також судом здійснені всі можливі, передбачені законом, заходи щодо дотримання прав підозрюваного та обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя, а ОСОБА_6 мав підстави усвідомлювати, що проти нього розпочато кримінальне провадження, мав чи мав би отримати оголошену підозру, відповідні виклики до слідчого, прокурора та суду.

Колегія суддів, розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, вважає загально відомими таке.

06.03.2014 депутатами Севастопольської міської ради прийнято рішення №7151 «Про участь в проведенні загальнокримського референдуму», у якому, зокрема, зазначено « АДРЕСА_2 про проведення загальнокримського референдуму; про прийняття участі в проведенні загальнокримського референдуму 16.03.2014; затверджено міський склад комісії щодо проведення референдуму».

На позачерговому засіданні Севастопольської міської ради 11.03.2014 була прийнята «Декларація про незалежність Автономної Республіки Крим та міста Севастополя».

16.03.2014 проведено незаконний референдум, результатом якого стала тимчасова окупація території АР Крим і міста Севастополя, а також їх входження до складу Російської Федерації на правах суб`єкта федерації.

17.03.2014 депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято постанову № 1745-6/14 «Про незалежність Криму», згідно з якою на підставі «Декларації про незалежність Республіки Крим», прийнятої на позачерговому пленарному засіданні Верховної Ради АР Крим 11.03.2014 та позачерговому пленарному засіданні Севастопольської міської ради 11.03.2014, створено нелегітимне державне утворення «Республіка Крим», а місто Севастополь отримало особливий статус.

На позачерговому засіданні Севастопольської міської ради від 17.03.2014 прийнято рішення № 7156 про підтримку рішення Верховної Ради АР Крим про незалежність Криму та створення «Республіки Крим», а також про звернення до Російської Федерації з пропозицією про прийняття міста Севастополя до складу Російської Федерації в статусі міста федерального значення. Також, 17.03.2014 прийнято рішення про перейменування Севастопольської міської ради у «Законодательное собрание города Севастополь». Указом Президента України від №261/2014 від 07.03.2014 дія Постанови Верховної Ради АР Крим «Про проведення загальнокримського референдуму» від 06.03.2014 зупинена, а рішенням Конституційного Суду України № 2-рп/2014 від 14.03.2014 визнана неконституційною.

Указом Президента України від 14.03.2014 № 296/2014 дія Постанови Верховної Ради АР Крим від 11.03.2014, якою прийнята «Декларація» та проголошено АР Крим «суверенною державою» - «Республікою Крим» зупинена, а рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/2014 від 20.03.2014 визнана неконституційною.

Постановою Верховної Ради України від 15.03.2014 № 891-VII Верховна Рада АР Крим була розпущена.

Крім того, колегія суддів, безпосередньо дослідивши подані стороною обвинувачення докази та допитавши свідка, також встановила наступне.

ОСОБА_6 є громадянином України та на час дій, які ставляться йому у провину, був депутатом Севастопольської міської ради, обраним на чергових виборах 31.10.2010.

Так, згідно листів Департаменту захисту національної державності СБ України від 09.04.2015 та 06.08.2015 встановлено, що депутат Севастопольської міської ради ОСОБА_6 є громадянином України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженем Російської Федерації, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , код ДРФО НОМЕР_1 (т. 3 а.с. 6-11, 14-19).

Як вбачається із листа Департаменту захисту національної державності СБ України від 26.02.2016, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на території АР Крим та м. Севастополя, а також періодично виїжджає до Російської Федерації. Фактів перетину кордону материкової частини України не зафіксовано (т. 3 а.с. 2-5).

Відповідно до листа Державної фіскальної служби від 01.04.2015 № 8068/5/99-99-11-02-03-16 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 (т. 2 а.с. 151-153).

Як вбачається з листів Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю СБУ від 29.04.2014 та Департаменту захисту національної державності СБУ від 27.03.2014 встановлено депутатів Севастопольської міської ради, які 06.03.2014 голосували на позачерговій сесії за прийняття рішення № 7151 про участь в проведенні загальнокримського референдуму 16.03.2014 та про входження м. Севастополя до складу Російської Федерації у якості суб`єкту Російської Федерації. За дані рішення проголосував, зокрема ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 2 а.с. 219-226).

Згідно із листом начальника 2 відділу ГВ ЗНД ГУ СБУ в АРК (з дислокацією в м. Херсон) ОСОБА_13 від 22.05.2017, надано відомості про депутатів Севастопольської міської ради, які 06.03.2014 голосували на позачерговій сесії за прийняття рішення № 7151 про входження м. Севастополя до складу Російської Федерації у якості суб`єкту Російської Федерації та участь у проведенні загальнокримського референдуму. За дане рішення проголосував, зокрема ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 2 а.с. 182-194).

Як вбачається з примірнику газети «Севастопольские известия» від 08.03.2014 №19 (1640), наданий ІНФОРМАЦІЯ_2 , за прийняття на позачерговій сесії рішення № 7151 про входження м. Севастополя до складу Російської Федерації у якості суб`єкту Російської Федерації та участь у проведенні загальнокримського референдуму голосував депутат ОСОБА_6 (т. 2 а.с.195-197).

Відповідно до рапорту оперуповноваженого ВКП ГУ НП в АРК та м. Севастополі ОСОБА_14 від 23.06.2016 шляхом моніторингу мережі інтернет на сайтах «ІА Севас-Інформ» виявлено публікації, в яких надано результати поіменного голосування депутатів Севастопольської міської ради на позачерговій сесії від 06.03.2014, які голосували про входження м. Севастополя до складу Російської Федерації у якості суб`єкту Російської Федерації. За дане рішення проголосувало 49 депутатів, серед яких ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 2 а.с. 198-210).

Згідно з протоколом огляду інтернет видань від 30.06.2015 та безпосередньо дослідженого судом відеозапису позачергової сесії Севастопольської міської ради від 06.03.2014, вбачається, що на сесії присутні як учасники депутати, які брали участь у голосуванні, за результатами якого прийнято одноголосно рішення про підтримку рішення Верховної ради Автономної Республіки Крим про проведення загальнокримського референдуму та участь у вказаному референдумі 16.03.2014 (т. 2 а.с. 154-157-А).

Як вбачається з протоколу огляду інтернет видань від 30.06.2015 та безпосередньо дослідженого судом відеозапису позачергової сесії Севастопольської міської ради від 06.03.2014, на сесії як учасники зафіксовані депутати, які брали участь у голосуванні та за результатами якого 49 депутатами прийнято рішення про викладання п. 1 у наступній редакції: «м. Севастополю увійти до складу Російської Федерації у якості суб`єкту Російської Федерації» (т. 2 а.с. 158-167-А).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду показав, що у 2014 році він був депутатом Севастопольської міської ради та знайомий із ОСОБА_6 , який також був депутатом. У той період більшість із 75 депутатів Севастопольської міської ради проголосували за проведення референдуму та про входження м. Севастополя до складу Російської Федерації у якості суб`єкту Російської Федерації, хоча давали присягу служити Україні, таким чином порушивши її. Останній раз на сесії міської ради він, свідок, був приблизно у лютому 2014 року.

У період з 06 по 17 березня 2014 року, коли депутати голосували про підтримку рішення Верховної ради Автономної Республіки Крим про проведення загальнокримського референдуму та участь у вказаному референдумі 16.03.2014 та про входження м. Севастополя до складу Російської Федерації у якості суб`єкту Російської Федерації, він особисто присутній не був, оскільки на той час вже виїхав з Криму. Під час допиту у прокуратурі він вказував на присутніх депутатів, їх місця у залі ради, бачив, що за дане питання голосував, зокрема і ОСОБА_6 , якого він особисто бачив на двох відео. Йому не відомо чи продовжував ОСОБА_6 бути депутатом після перейменування Севастопольської міської ради.

Оглянувши у судовому засіданні додатки до протоколів огляду від 30.06.2015 (т. 2 а.с. 157-А, 167-А), на відеозаписах позачергової сесії Севастопольської міської ради від 06.03.2014 свідок вказав на ОСОБА_6 як депутата, який був присутнім на цій сесії Севастопольської міської ради 06.03.2014 та підтвердив, що це саме ті події відбувались у залі засідань міської ради.

Суд визнає інформацію та відомості, які містять протоколи огляду інтернет видань від 30.06.2015 щодо обставин та подій, які відбулись 06.03.2014 на позачерговій сесії Севастопольської міської ради належними та допустимими доказами. Вони повністю узгоджуються із показаннями свідка ОСОБА_15 , який беззаперечно вказав на ОСОБА_6 як депутата, який за наслідками голосування проголосував «за» прийняття рішення № 7151 про участь в проведенні загальнокримського референдуму 16.03.2014 та про входження м. Севастополя до складу Російської Федерації у якості суб`єкту Російської Федерації.

Разом з тим, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується ще й у тому, що 06.03.2014 прийняв участь у позачерговому засіданні Севастопольської міської ради. Суд виключає посилання на цю обставину з обвинувачення, оскільки ОСОБА_6 брав участь у засіданні як діючий депутат, що виключає оцінку таких його дій як протиправних.

Крім того, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується ще й у тому, що, продовжуючи свої дії, направлені на проведення підривної діяльності проти України, ОСОБА_6 прийняв участь у позачерговому засіданні Севастопольської міської ради 11.03.2014 та голосував за незаконне рішення № 7156 про підтримку рішення Верховної Ради АР Крим про незалежність Криму та створення так званої «Республіки Крим», а також про звернення до Російської Федерації з пропозицією про прийняття міста Севастополь до складу Російської Федерації в статусі міста федерального значення, а також, про перейменування Севастопольської міської ради у «Законодательное собрание города Севастополь».

Однак, суд виключає з обвинувачення посилання на ці обставини, оскільки вказані рішення приймалися Севастопольською міською радою 17.03.2014.

Крім того, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_6 прийняв участь у засіданні Севастопольської міської ради від 17.03.2014 та голосував за незаконне рішення № 7156 про підтримку рішення Верховної Ради АР Крим про незалежність Криму та створення так званої «Республіки Крим», а також про звернення до Російської Федерації з пропозицією про прийняття міста Севастополь до складу Російської Федерації в статусі міста федерального значення, а також, про перейменування Севастопольської міської ради у «Законодательное собрание города Севастополь».

Так, з досліджених судом додатків до протоколу огляду від 19.03.2014 в частині публікації на офіційному сайті Севастопольської міської ради встановлено, що 17.03.2014 на сесії Севастопольської міської ради, на якому «за» проголосувало 62 депутата із загальної кількості 75 депутатів, якими було затверджено результати «загальнокримського референдуму 16 березня 2014 року», перейменовано Севастопольську міську раду у «Законодательное собрание города Севастополь» та затверджено звернення до Російської Федерації про прийняття міста Севастополь до складу Російської Федерації (т.2 а.с. 211-118).

Проте, стороною обвинувачення не надано суду жодних доказів голосування ОСОБА_6 на вказаному засіданні ради і такі обставини не встановлено судом, що ж стосується поданих прокурором і досліджених судом доказів щодо цієї дати, то вони не містять даних про дії саме обвинуваченого ОСОБА_16 , у зв`язку з чим суд виключає з обвинувачення вищезазначені обставини.

Суд також виключає з обвинувачення і те, що ОСОБА_6 у подальшому продовжив свою роботу в незаконно створеному органі «Законодательное собрание города Севастополь», чим забезпечив функціонування незаконно створеного представницького органу, оскільки стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження таких обстави, а також не встановлено судом.

Лист Комітету з питань державного будівництва, регіональної політики та місцевого самоврядування Верховної Ради України від 05.03.2015 про правовий статус та повноваження Верховної Ради Автономної Республіки Крим та Севастопольської міської ради, а також голів цих рад, обраних до анексії півострова Крим, щодо депутатського корпусу Севастопольської міської ради, обраного на чергових виборах 31 жовтня 2010 року, а саме про те, що рішень щодо призначення позачергових виборів Севастопольської міської ради Верховною Радою України не приймалося, хоча саме Верховна Рада України відповідно до пункту 30 частини першої статті 85 Конституції України має повноваження щодо призначення позачергових виборів до органів місцевого самоврядування (т. 2 а.с. 133-135), вказані висновки суду не спростовує.

Стороною обвинувачення також надано суду наступні докази, а саме - протокол огляду інтернет видань від 30.06.2015 та безпосередньо досліджений судом відеозапис позачергової сесії Севастопольської міської ради від 11.03.2014, де на сесії як учасники зафіксовані депутати, які брали участь у голосуванні та за результатами якого прийнята «Декларація про незалежність Автономної Республіки Крим та міста Севастополя» (т. 2 а.с.168-174-А), а також у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 у ході огляду додатку до протоколу огляду від 30.06.2015 (т. 2 а.с. 168-174-А), на відеозаписі позачергової сесії Севастопольської міської ради від 11.03.2014 вказав на ОСОБА_6 як депутата, який був присутнім на цій сесії Севастопольської міської ради 11.03.2014 та голосував за Декларацію про незалежність Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, а також підтвердив, що це саме ті події відбувались у залі засідань міської ради.

Приймаючи до уваги, що обсягом обвинувачення, що ставляться у провину ОСОБА_6 такі події не охоплюються, суд визнає їх неналежними доказами та сприймає їх виключно як загальні дані щодо вказаних подій.

Отже, судом визнано доведеним, що ОСОБА_6 , будучи громадянином України, депутатом Севастопольської міської ради 6 скликання, обраний на чергових виборах депутатів Верховної Ради АР Крим, місцевих рад та сільських, селищних міських голів 31 жовтня 2010 року, нехтуючи вимогами Конституції і законів України, достовірно знаючи про те, що територія міста Севастополя є невід`ємною частиною України, на позачерговому засіданні Севастопольської міської ради 06.03.2014, перебуваючи у приміщенні Севастопольської міської ради за адресою: АДРЕСА_3 , голосував за прийняття незаконного рішення №7151 «Про участь в проведенні загальнокримського референдуму», чим сприяв представникам Російської Федерації у проведенні підривної діяльності на території України.

У колегії суддів не виникає сумніву у тому, що ОСОБА_6 , особисто підтримуючи рішення №7151 «Про участь в проведенні загальнокримського референдуму», діяв з метою надання допомоги представникам Російської Федерації в проведенні підривної діяльності проти України на шкоду, принаймні, суверенітетові, територіальної цілісності та недоторканості.

Вказані дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.1 ст.111 КК України (в редакції до Закону № 1183-VII від 08 квітня 2014 року), оскільки він, будучи громадянином України, вчинив державну зраду, тобто умисне діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості: надання іноземній державі (Російській Федерації) та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , колегія суддів враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до особливо тяжких злочинів, наслідки вчиненого, які в подальшому призвели до незаконної анексії іноземною державою Автономної Республіки Крим, як території України, особу обвинуваченого, який раніше не судимий. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_6 - судом не встановлено.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає необхідним призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавленні волі в межах санкції ч.1 ст.111 КК України (в редакції до Закону № 1183-VII від 08 квітня 2014 року), оскільки саме таке покарання, на думку суду є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376, ч. 15 ст. 615 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України (в редакції до Закону № 1183-VII від 08 квітня 2014 року) і призначити йому покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази: 3 диски з відеозаписами - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1 .

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3