Справа № 304/2390/24 Провадження № 1-кс/304/724/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000246 від 19 вересня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

У С Т А Н О В И Л А:

19 вересня 2024 року прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вилучений 18 вересня 2024 року за результатами проведеного обшуку у будинку АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , предмет, ззовні схожий на малокаліберну рушницю, без маркувань з оптичним прицілом з маркуванням «229».

Клопотання мотивує тим, що Перечинським відділом Ужгородської окружної прокуратури відповідно до вимог КПК України здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення слідчим відділом відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції ГУ НП в Закарпатській області досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000246 від 19 вересня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням. Прокурор указує, що у ході проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000054 від 14 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ухвали суду від 30 серпня 2024 року приведено обшук у будинку АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ході проведення якого виявлено предмет, ззовні схожий на малокаліберну рушницю, без маркувань з оптичним прицілом з маркуванням «229». Після проведення обшуку вказаний предмет вилучено та постановою слідчого визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000246 від 19 вересня 2024 року.

Отже, враховуючи те, що предмет, ззовні схожий на малокаліберну рушницю, без маркувань з оптичним прицілом з маркуванням «229» є речовим доказом, тому з метою його збереження просить клопотання задовольнити.

У судове засідання прокурор не з`явився, подав до суду заяву про розгляд такого за його відсутності та підтримання клопотання у повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання також не з`явився, про місце, дату та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали, зваживши доводи викладені у клопотанні, дійшла до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 1 від 19 вересня 2024 року встановлено, що органом досудового розслідування слідчим відділом відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції ГУ НП в Закарпатській області у ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000054 від 14 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ухвали суду від 30 серпня 2024 року приведено обшук у будинку АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ході проведення якого виявлено предмет, ззовні схожий на малокаліберну рушницю, без маркувань з оптичним прицілом з маркуванням «229», який після проведення обшуку вилучено.

Вказане підтверджується протоколом обшуку від 18 вересня 2024 року.

При цьому, предмет, ззовні схожий на малокаліберну рушницю, без маркувань з оптичним прицілом з маркуванням «229» постановою слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_5 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000246.

Отже, враховуючи те, що предмет, ззовні схожий на малокаліберну рушницю, без маркувань з оптичним прицілом з маркуванням «229» визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, та з метою його збереження, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Положеннями ч. 5 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

На підставі викладеного та керуючись статтями 40, 131, 132, 168, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора, подане у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000246 від 19 вересня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити повністю.

Накласти арешт на вилучений 18 вересня 2024 року за результатами проведеного обшуку у будинку АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , предмет, ззовні схожий на малокаліберну рушницю, без маркувань з оптичним прицілом з маркуванням «229».

Заборонити відчужувати, розпоряджатись та користуватись вказаним майном до скасування арешту.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити прокурору і власнику майна.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Слідчий, прокурор у кримінальному провадженні № 0000246 від 19 вересня 2024 року після отримання копії ухвали повинні негайно вжити заходів щодо виконання ухвали та направити слідчому судді повідомлення про його виконання.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її постановлення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1