У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши матеріали кримінального провадження №0000649 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 24 квітня 2024 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньо- спеціальною освітою, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, проживає в АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

-обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

захисник ОСОБА_5

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати, кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд.

Короткий зміст вироку.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначено йому покарання у виді семи років позбавлення волі.

Зараховано ОСОБА_6 у відбутий строк покарання, період його перебування під вартою за даною справою відповідно до ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від19.10.2023 року

( протоколу затримання) з 18.10.2023 року по 14.03.2024, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувавши цей строк до відбутого покарання день за день.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати по справі понесені на проведення експертиз у сумі 31 428 ( тридцять одна тисяча чотириста двадцять вісім ) грн.35 коп. Вирішено питання щодо речових доказів.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник вважає вирок суду необґрунтованим та незаконним, таким, що підлягає скасуванню.

Зауважує, що усі свідки, які були допитані у судовому засіданні не бачили, що відбувалося між обвинуваченим та потерпілим, не має жодного свідка, вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Зауважує, що обвинувачений у судовому засіданні дав свідчення про те, що він дійсно завдав тілесні ушкодження ОСОБА_8 , але мети та умислу на умисне вбивство останнього не мав, та не бажав настання смерті ОСОБА_8 .

Обставини встановлені судом першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та визнано доведеним, що 16 жовтня 2023 року, близько 19:00 год, обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи в гостях у потерпілого ОСОБА_8 в кімнаті АДРЕСА_2 , де в ході спілкування з останнім у них виникла сварка на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з причини невиконання потерпілим обіцянки покупки спиртного напою, в ході якої обвинувачений ОСОБА_6 за допомогою дерев`яного бруска, який знайшов поруч, наніс потерпілому ОСОБА_8 не менше шести ударів в область голови, спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження у виді закритої черепно мозкової травми, перелому кісток склепіння та основи черепу, крововиливів під тверду мозкову та під павутинну оболонку головного мозку, забою з послідуючим розвитком набряку та набуханням речовини головного мозку, від яких настала смерть потерпілого ОСОБА_8 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч.1 ст. 115 КК України як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав вирок законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Висновок суду, щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено за обставин наведених у вироку, підтверджений зібраними у справі доказами, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і обґрунтовано дійшов до висновку про його винність у вчинені вказаного кримінального правопорушення.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Виходячи з системного аналізу вказаних норм, підставами для скасування чи зміни судового рішення є такі порушення норм кримінального процесуального закону, які шляхом позбавлення чи обмеження гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження, недотримання процедури судочинства чи іншим шляхом вплинули чи могли вплинути на винесення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення.

При цьому, конкретне порушення кримінального процесуального закону може бути визнано істотним чи неістотним залежно від обставин кримінального провадження.

Апеляційним судом не встановлено порушень, які наведені в апеляційній скарзі, які перешкодили суду всебічно розглянути матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_6 .

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково та пояснив, що 16.10.2023 року біля 9:00 год він зустрівся з потерпілим ОСОБА_8 по дорозі до магазину. В магазині придбали спиртні напої, де почали їх вживати разом з потерпілим. Після чого пішли до місця проживання потерпілого ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_3 , де перебували, вживаючи спиртні напої. Приблизно о 14:00 годині ОСОБА_8 повідомив йому, що мусить іти в справах та договорилися зустрітися увечері з метою продовження вживання спиртних напоїв. У вечірній час з 19 до 20 години, він знову прийшов до місця проживання потерпілого ОСОБА_8 , той перебував удома, сидячи на ліжку перед імпровізованим столиком, за відсутності світла. Спиртні напої, які він обіцяв поставити на стіл, були відсутні, у зв`язку з чим між ними виник спір, який переріс у сварку. В ході сварки потерпілий продовжував сидіти за столом на ліжку. А він ( обвинувачений) сидів нижче на стільці, тоді з метою покарання потерпілого за невиконання обіцянки схопив дерев`яний брусок, який валявся поруч, та наніс декілька ударів в область голови потерпілого ОСОБА_9 , так як останній, сидячи на ліжку, кричав на нього та матюкався. Після спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, останній продовжував сидіти на тому ж місці, а він закрив двері та вийшов. Будь яких слідів крові або інших ушкоджень на потеплілому він не бачив, так як в кімнаті було свічне освітлення. Про смерть потерпілого йому стало відомо від працівників поліції на наступний день. Не заперечує, що спричинені потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження настали від його дій, однак умислу на убивство у нього не було, тому вважає кваліфікацію його дій за ст. 115 КК України невірною.

Зауваження захисника обвинуваченого про відсутність умислу на позбавлення життя ОСОБА_8 , спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме протоколом проведення слідчого експерименту від 20.10.2023 року проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_6 у присутності його захисника адвоката ОСОБА_10 та із застосуванням відеокамери та відеоматеріалу такого експерименту переглянутого судом, з якого вбачається, що ОСОБА_6 розповів та продемонстрував слідчому та захиснику у присутності понятих спосіб та обставини скоєння ним кримінального правопорушення, що збігається з показами наданими ним у суді та в ході досудового розслідування.

З протоколу огляду місця події від 17.10.2023 року, який розпочато о 18 год 40 хвилин та проведеного за допомогою відеозапису на камеру «Соні», який розпочато з місця скоєння кримінального правопорушення по АДРЕСА_3 за місцем проживання потерпілого ОСОБА_8 , вбачається, що в ході огляду кімнати гуртожитку виявлено труп ОСОБА_8 з явними ознаками насильницької смерті у вигляді рублених ран голови та вилучено дерев`яну палицю у виді бруска зі слідами бурої речовини, схожої на кров.

На підтвердження винуватості ОСОБА_6 суд вірно послався у вироку на досліджені докази, в тому числі і на висновок експерта №2456 від 24.11.2023р., відповідно до якого смерть ОСОБА_8 настала в результаті закритої черепно-мозкової травми у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепа, крововиливів під тверду мозкову та під павутинну оболонку головного мозку.

При судово медичному дослідження трупа виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синці на верхній та нижній повіці та вогнищевого крововиливу більш в області зовнішньої половини лівого ока; рани в правій тім`яній області; рани на №2 на 0,3см нижче та праворуч від рани №1; рани №3 по правій завушній області на рівні верхнього краю вушної раковини; рани №4 на межі потиличної, тім`яної та скроневої областей справа;ран6и №5межі та скроневої областей зліва, в потиличній області зліва; двох поширених крововиливів м`яких тканинах голови в тім`яній, потиличній та скроневій областях справа, в лівих тьмяній та скроневій областях; вогнищевих крововиливів в товщі лівого скроневого м`язу, ближче до заднього та верхнього країв, в товщі правого скроневого м`язу; перелому кісток склепіння та основи черепу з центром, який розташований на 2,0см.вправо та назад під верхнього кута основи піраміди правої скроневої кістки, від якого відходять 3 лінії перелому; крововиливу під тверду мозкову оболонку у вигляді слідів темно -червоного кольору рідкої крові та в проекції лівих тьмяної, потиличної та скроневої кісток з переходом в проекцію нижніх поверхонь обох потиличних та скроневих часток згортку темно- червоного кольору товщиною до 0,5 см., на загальній ділянці18,0*16,0см. загальною масою близько 70,0 г.; слідів темно- червоного кольору рідкої крові в порожнині лівого бокового шлуночку головного мозку.

Характер нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , а саме в область голови їх кількість та тяжкість у момент спричинення, предмет, яким були спричинені тілесні ушкодження ( дерев`яний брусок довжиною 50 см, в розрізі 7*7см.) свідчать про наявність умислу у ОСОБА_6 на заподіяння смерті ОСОБА_8 . Крім того, відношення обвинуваченого до вчиненого, а саме те, що ОСОБА_6 безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, тобто розуміючи можливі наслідки нанесення ударів дерев`яним бруском в область голови з прикладенням певної сили, не вжив заходів що до надання допомоги потерпілому а безвідповідально покинув приміщення, є також підтвердженням умислу на умисне вбивство.

Отже дії обвинуваченого правильно судом кваліфіковані за ч.1 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Зауваження апелянта на те, що висновок експерта №2456 від 24.11.2023р., не містить стовідсоткового твердження про те, що тілесні ушкодження, які нанесені ОСОБА_8 закінчилися його смертю, колегія суддів не бере до уваги, оскільки такі твердження є припущеннями сторони захисту та не мають під собою доказового підґрунтя, натомість висновок №2456 від 24.11.2023р., був складений лікарем судово-медичним експертом першої кваліфікаційної категорії зі стажем експертної роботи п`ятнадцять років, відповідно до ст.ст.69,70, 384, 385 КК України, а тому суд апеляційної інстанції не має підстав не довіряти висновку експерта.

Всупереч твердженням апелянта всі докази, покладені в основу вироку та на яких ґрунтується обвинувачення ОСОБА_6 , отримані в порядку, визначеному КПК, вони узгоджуються між собою, не викликають сумніву в законності їх збирання (формування) та процесуального закріплення, тому відповідно до вимог ст. 84 КПК України вони є належними, допустимими та достовірними.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 65, 66, 67 КК України врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким злочином, особу винного, який посередньо характеризується за місцем проживання, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, обставину, що пом`якшує покарання - щиросердне розкаяння, та вважав за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі у нижній межі санкції ч. 1 ст. 115 КК України, належним чином вмотивувавши таке рішення у вироку.

Суд повно та об`єктивно дослідив всі обставини справи, прийняв законне та обґрунтоване рішення, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, правильно визнав винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Крім того, захисник в своїй апеляційній скарзі висуває вимогу про скасування вироку суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, між тим, будь яких обставин, які б були підставою для призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, визначених ст. 415 КПК України, апеляційна скарга захисника не містить.

З урахуванням наведеного, доводи апелянта щодо порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону є неприйнятними, за такого, підстав для скасування вироку суду першої інстанції, а відтак, і для задоволення апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 24 квітня 2024 року, стосовно ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня проголошення а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: