490/2409/24 16.09.2024
н/п 1-кп/490/653/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кп/490/653/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 , його представника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження №0000053 від 09.02.2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, одруженого, з вищою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який проходив військову службу за мобілізацією на посаді розвідника-сапера 2 розвідувального відділення 1 розвідувального десантного взводу розвідувальної десантної роти в/ч НОМЕР_1 , у військовому званні "матрос",

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

08.02.2024р. о 17:30 год. ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , перебував у закладі " ОСОБА_8 ", що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де відпочивав.

В цей же час до вказаного закладу, отримавши виклик через опцію "тривожна кнопка", прибув гр. ОСОБА_6 , який є контрагентом ТОВ "Вікінг Люкс 5" та діяв в рамках виконання умов цивільно-правового договору про надання охоронних послуг закладу "Веранда".

В подальшому, реалізуючи свій виниклий на ґрунті неприязних відносин протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, їх караність, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , перебуваючи на вулиці поблизу входу до ресторану, утримуючи в правій руці гумовий кийок, який раніше відібрав у ОСОБА_6 , почав наносити останньому послідовні удари у різні частини тіла, у тому числі в область голови, верхніх кінцівок, спини. Після втручання сторонньої особи ОСОБА_4 припинив наносити удари.

Далі, не зупинившись на досягнутому, продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, ОСОБА_4 , тримаючи в правій руці гумовий кийок, знову наблизився до ОСОБА_6 та почав наносити удари кийком у різні частини тулуба останнього, тим самим нанісши потерпілому загалом близько п`яти ударів.

В результаті вищевказаних дій ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців задньої поверхні грудної клітини, лівої верхньої кінцівки, забійної рани голови, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України категорично не визнав свою винуватість. Пояснив, що 08.02.2024р. о 17:30 год. він разом із двома своїми побратимами прийшли до закладу " ОСОБА_8 " поїсти. Сіли за столик у залі та зробили замовлення офіціантці. За сусіднім столиком позаду них сидів чоловік із дівчиною. Оскільки ОСОБА_4 та його побратими контужені в ході бойових дій, за такого змушені голосно спілкуватись. Побратими вживали пиво, а ОСОБА_4 будучи на лікуванні, нічого з алкогольних напоїв не пив. Через деякий час за пропозицією адміністратора закладу ОСОБА_4 зі своїми знайомими перемістився за столик в іншу залу. Приблизно через 15 хвилин до приміщення закладу увійшов чоловік у формі охорони та почав спілкуватись із персоналом закладу. Причин приїзду охорони ОСОБА_4 не знав. Через декілька хвилин ОСОБА_4 вирішив спитати у офіціантки про своє замовлення, але підійшовши до неї, попросив чоловіка у формі, який стояв поряд, посунутись. При цьому ніяких погроз не висловлював. Та в цей час охоронець застосував щодо ОСОБА_4 газовий балончик, штовхнув так що ОСОБА_4 впав, після чого вийшов із приміщення закладу. Надалі ОСОБА_4 вийшов вслід на вулицю, де вже перебував даний чоловік у формі та другий чоловік також у форменому одязі. Обидва тримали гумові кийки. ОСОБА_4 пройшов повз них, маючи намір продихатись та прийти до тями.

В подальшому, вслід за ОСОБА_4 , на вулицю вийшли його два побратими. ОСОБА_4 помітив, що один з побратимів вхопив одного чоловіка у формі, тим самим унеможливлюючи застосування гумового кийка та пояснював, що його побратими не мають наміру конфліктувати. ОСОБА_4 також підійшов до них щоб спитати причину конфлікту, але чоловік у формі вирвався з рук побратима та почав бити ОСОБА_4 кийком. Другий чоловік у формі в цей час застосував щодо ОСОБА_4 газовий балончик. ОСОБА_4 в свою чергу вихопив у першого чоловіка у формі кийок та ним теж наніс останньому близько 2-3 удари у відповідь. Куди саме приходились удари не знає, оскільки погано бачив внаслідок дії газу з балончика. Після чого побратими почали їх рознімати. Надалі ОСОБА_4 пішов всередину закладу, щоб забрати свої речі, а побратими і охоронці залишились стояти на вулиці.

Забравши свою куртку та вийшовши на вулицю, один з охоронців схопив ОСОБА_4 за куртку, порвавши її і так вийшло, що обидва не втримались на ногах та впали - охоронець на землю, а ОСОБА_4 на нього. Лежачи на землі, почали штовхатись. Один з побратимів на прізвище ОСОБА_9 розборонив їх. Коли все закінчилось ОСОБА_4 викликав таксі ї поїхав додому. Гумовий кийок ОСОБА_4 тримав при собі увесь час з моменту як відібрав його у охоронця і до завершення конфліктної ситуації. Прямуючи в напрямку місця мешкання ОСОБА_4 залишив кийок під деревом.

Таким чином ОСОБА_4 підсумував, що конфлікт першим не влаштовував, нікому не погрожував, чоловік у формі охорони безпричинно застосував до нього спец засіб, у зв`язку з чим ОСОБА_4 був змушений нанести потерпілому ударів кийком у якості заходів необхідної оборони. Додав, що після конфлікту пройшов обстеження та його зір з початкових ста відсотків погіршився вдвічі.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї провини у вчиненому кримінальному проступку, його провина підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Так, у якості незгоди із винуватістю у вчиненні кримінального проступку ОСОБА_4 вказує, що він діяв у стані необхідної оборони.

Надаючи оцінку вказаному твердженню, суд керується наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Під суспільно небезпечним посяганням слід розуміти спробу заподіяти шкоду охоронюваним законом правам та інтересам особи, яка захищається, або іншої особи, суспільним інтересам або інтересам держави. До таких інтересів належать: життя, здоров`я, особиста і статева свобода, честь і гідність особи, власність, недоторканність житла, а також інші права і законні інтереси особи, яка захищається, або іншої особи.

Кінцевою метою дій того, хто захищається, є захист вищезазначених цінностей. Ця мета досягається шляхом відвернення чи припинення посягання. Захист при необхідній обороні виявляється тільки в активних діях, які за зовнішніми ознаками можуть співпадати з ознаками тих діянь, які передбачені КК України (наприклад, заподіяння тілесних ушкоджень).

У тому випадку, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання заподіяти шкоди потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру.

Визначення стану необхідної оборони в кожному конкретному випадку повинно оцінюватися судом із врахуванням всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, підтверджених належними та допустимими доказами.

Так, в ході даного судового розгляду допитано потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що працює інспектором з швидкого реагування, до його обов`язків входить виключно розбір конфліктних ситуацій. Гумовий кийок йому видали як спеціальний засіб для оборони. Того дня спрацювала "тривожна кнопка" у закладі " ОСОБА_8 ", за такого ОСОБА_6 разом із напарником на службовому автомобілі виїхали за адресою розташування вказаного об`єкту. Приїхавши на місце, ОСОБА_6 почав з`ясовувати у офіціантки причину виклику, та в цей час до нього підбіг ОСОБА_4 з криком, що він воював та вб`є його. Не дочекавшись виконання погроз, ОСОБА_6 застосував щодо нього перцевий балончик, розпиливши його не в напрямку обличчя, а біля голови, щоб заспокоїти чоловіка. Після цього ОСОБА_6 попрямував на вулицю, щоб вивести за собою чоловіків на вулицю та уникнути пошкодження майна закладу. ОСОБА_4 та двоє його знайомих попрямували за ОСОБА_6 . Перебуваючи на вулиці та очікуючи працівників поліції, ОСОБА_6 спробував заспокоїти трьох чоловіків. Однак останні продовжували поводити себе агресивно. Один з них схопив ОСОБА_6 , тим самим сковуючи його рухи, а ОСОБА_4 вихопив гумовий кийок та почав ним наносити удари ОСОБА_6 . Врешті на місце події приїхали працівники поліції, але вже після того як ОСОБА_6 побили.

Окрім того в судовому засіданні було оглянуто відеозаписи з камер відеоспостереження, встановлених у приміщенні закладу " ОСОБА_8 " та на подвір`ї закладу.

З відеозапису під назвою файлу "1_10_R_45" встановлено, що зафіксована обстановка всередині приміщення закладу " ОСОБА_8 ". До приміщення заходять троє чоловіків, серед яких ОСОБА_4 . Після чого ОСОБА_4 одразу прямує до вільного столика, сідає за нього, схиливши голову донизу та наступний час сидить в одному положенні /За поясненнями обвинуваченого він не був в стані алкогольного сп`яніння, після лікування в нього болів шлунок, він прийняв знеболювальне та очікував коли принесуть суп/. В цей час двоє його знайомих поводять себе активно, певною мірою нав`язливо, жваво спілкуються із персоналом закладу, жестикулюють, ходять по приміщенню, вживають пиво. При цьому їх дії не можливо розцінити як хуліганські, оскільки такі не викликають негативу у оточуючих, персонал реагує усмішкою.

Одна з працівниць закладу підходить до столику та щось каже чоловікам, після чого останні беруть свої речі та намагаються забрати із собою ОСОБА_4 , який продовжує сидіти в одному положенні, схиливши голову. Врешті двоє чоловіків та ОСОБА_4 переходять до приміщення іншої зали. (Вказане відповідає поясненням обвинуваченого щодо того, що адміністратор закладу запропонувала їм перейти до вільної зали).

Через деякий час один зі знайомих ОСОБА_4 виходить із зали та спілкується з офіціанткою біля барної стойки, а до закладу заходять двоє чоловіків у форменому одязі синього кольору невійськового зразка, серед яких ОСОБА_6 . Один з чоловіків у форменому одязі залишається стояти біля входу, а ОСОБА_6 відходить з офіціанткою від барної стійки вглиб приміщення та спілкуються, а знайомий ОСОБА_4 йде за ними слідом, й щось каже ОСОБА_6 (судячи з міміки та жестів - на підвищеному тоні). Одночасно з цим ОСОБА_6 правою рукою тягнеться до задньої частини поясу, дістає предмет зовні схожий на газовий балончик, та не демонструючи його, тримає в руці опущеній донизу. В наступний момент із сусідньої зали виходять ОСОБА_4 з товаришем та рухаються до них в швидкому темпі. Наблизившись до ОСОБА_6 , ОСОБА_4 лівою рукою штовхає його у плече, від чого ОСОБА_6 відходить на декілька кроків назад. Надалі стоячи один до одного обличчям ОСОБА_4 щось каже ОСОБА_6 , а останній одразу застосовує газовий балончик, розпилюючи біля голови ОСОБА_4 . Від вказаного ОСОБА_4 повертається до ОСОБА_6 спиною та відходить, витираючи рукою обличчя. Безпосередньо після вказаного ОСОБА_6 різким темпом йде слідом за ОСОБА_4 та штовхає його руками в бік, від чого ОСОБА_4 падає на підлогу, притримавшись за стілець. ОСОБА_6 одразу швидким кроком покидає приміщення зали та виходить на вулицю разом із іншим чоловіком у спец одязі. ОСОБА_4 підіймається та слідує за ними на вулицю. Знайомі ОСОБА_4 також виходять на вулицю.

В кінці запису зафіксовано як до приміщення закладу з вулиці повертається ОСОБА_4 , утримуючи в руці гумовий кийок та через короткий проміжок часу знову виходить на вулицю.

Решта відеозапису не містить інформації, яка має доказове значення.

З відеозапису під назвою файлу "1_16_R_40" встановлено, що зафіксована обстановка на подвір`ї, біля входу до приміщення закладу " ОСОБА_8 " поруч із паркувальною зоною. На проміжку 32:27 хв. відео на паркувальній зоні зупиняється легковий транспортний засіб білого кольору та з салону виходять два чоловіки у форменому одязі синього кольору невійськового зразка та прямують всередину приміщення закладу. Подальший розвиток подій, який відбувається всередині, не зафіксовано.

На проміжку відео 34:21 хв. з приміщення закладу виходять ОСОБА_6 та другий чоловік у спец формі та дістають гумові кийки, очікуючи біля входу. За ними одразу на вулицю виходить ОСОБА_4 , проходить повз, - в напрямку паркувальної зони, й рукою витирає обличчя.

ОСОБА_6 , утримуючи в руці кийок має намір знову увійти до приміщення закладу, однак йому заважає один зі знайомих ОСОБА_4 , який щойно вийшов із зали, щось каже ОСОБА_6 та хапає його за рукава форменого одягу, утримуючи від намагання застосувати кийок. Після чого обидва відходять, зникаючи з ракурсу зйомки камери.

В подальшому обидва чоловіки знову з`являються в ракурсі зйомки камери, при цьому знайомий ОСОБА_4 тримає ОСОБА_6 , обхопивши його ззаду обома руками та таким чином вони зміщуються позаду транспортних засобів на парковці. В цей час до них наближається ОСОБА_4 , відбирає у ОСОБА_6 кийок, а останній застосовує до нього газовий балончик. Від вказаного ОСОБА_4 відходить, а ОСОБА_6 та знайомий ОСОБА_4 не втримуються на ногах й падають на землю між припаркованими транспортними засобами. В наступний момент підбігає ОСОБА_4 та утримуючи гумовий кийок у правій руці, завдає ним ОСОБА_6 , який перебуває в положенні лежачі, три удари у верхню частину тіла та кінцівок рук. Ненадовго зупиняється бити, коли другий чоловік у спец одязі підходить до нього ззаду. Після вказаного ОСОБА_4 , тримаючи ОСОБА_6 лівою рукою за верхню частину форменої куртки ззаду, наносить ще декілька ударів кийком. Зупиняється лише коли другий чоловік у форменому одязі застосовує до нього газовий балончик, а один із знайомих відтягує ОСОБА_4 , який, утримуючи гумовий кийок в руці, заходить в приміщення закладу. ОСОБА_6 , другий чоловік у спец одягу та один із знайомих ОСОБА_4 залишаються на подвір`ї, про щось спілкуються.

На проміжку відео 36:29 хв. ОСОБА_4 виходить з приміщення закладу, утримуючи в правій руці кийок та рухається в напрямку ОСОБА_6 , зробивши замах кийком. Однак знайомий ОСОБА_4 втручається, відвівши ОСОБА_6 в сторону. ОСОБА_4 в свою чергу обходить свого знайомого та робить замах кийком в напрямку ОСОБА_6 . Далі обидва зникають з ракурсу зйомки камери та з`являються через декілька секунд. При цьому ОСОБА_6 відбігає від ОСОБА_4 , ухиляючись від ударів, а останній його наздоганяє, не припиняючи робити спроби та наносити удари кийком у верхню частину тулубу.

Далі обидва хапають однин одного за одяг, переміщуються, ОСОБА_4 продовжує наносити удари ОСОБА_6 кийком та врешті обидва не втримуються на ногах й падають на асфальтну поверхню, не припиняючи штовханину. Дії ОСОБА_4 припиняє його товариш, відтягуючи від ОСОБА_6 .

В подальшому ОСОБА_4 прямує від закладу в протилежну сторону в невідомому напрямку, утримуючи при собі кийок, а ОСОБА_6 підводиться із землі.

Рештою відеозапису зафіксовано приїзд на місце події екіпажів патрульної поліції та інша інформація, що доказового значення не має.

Надаючи правову оцінку діям ОСОБА_4 на предмет їх спрямованості "в умовах необхідної оборони", зважаючи на пояснення потерпілого та обставини оглянутих відеозаписів, суд приходить до наступних висновків.

По-перше. Поведінка ОСОБА_4 під час перебування в приміщенні закладу " ОСОБА_8 " і до моменту приїзду до закладу чоловіків у форменому спец одязі, вбачається спокійною, навіть певною мірою відстороненою, що слідує з того, що з моменту приходу до закладу, останній одразу сів за столом та тривалий час сидів в одному положенні, схиливши голову донизу, не реагуючи, ні з ким не спілкуючись та не приймаючи участь у тому, що відбувалось біля нього. Вказане узгоджується із його поясненнями з приводу поганого самопочуття після лікування.

В той же час поведінка його двох товаришів була надміру активною, розв`язною, метушливою, нав`язливою стосовно відвідувачів та персоналу закладу. Однак їх дії не можна оцінити як хуліганські.

По-друге. Оцінюючи подальшу реакцію та відповідні дії ОСОБА_4 , спочатку слід проаналізувати обставини приїзду ОСОБА_6 до приміщення закладу та його повноваження щодо застосування спец засобів.

Так, в ході судового розгляду стороною обвинувачення долучено документи, які підтверджують повноваження ОСОБА_6 .

Зокрема, згідно відповіді ТОВ "Вікінг Люкс 5" Вих. №22/02-01 від 22.02.2024р. та копії Договору про надання послуг №01/02-01 встановлено, що ОСОБА_6 надає послуги відповідно до цивільно-правового договору послуг, тобто є не працівником підприємства, а контрагентом. Перелік його послуг є додатком до договору і має змінний характер, в залежності від потреб Товариства в конкретний період часу.

08.02.2024р. ОСОБА_6 перебував на території Товариства та і прийняв виклик, що надійшов о 16:53 год. через опцію "тривожна кнопка" за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки на той момент він надавав послуги в якості адміністратора, особи відповідальної за прийом і розподіл викликів від клієнтів Товариства. Як, де і в якій послідовності надавати послуги Товариству ОСОБА_6 вирішує сам, оскільки є контрагентом, а не працівником в розумінні трудового законодавства. За потреби, в рамках умов договору про надання послуг ОСОБА_6 може знаходитись на об`єкті, що знаходиться під охороною Товариства.

Згідно договору про надання послуг охорони №650/С-24 від 01.01.2024р. ТОВ "Вікінг Люкс 5" надає послуги з охорони ресторанного закладу "Веранда", розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно Додатку 1 до договору №01/02-01, до послуг ОСОБА_6 входить: прийом телефонних дзвінків, фіксування та передача інформації співробітникам підприємства; надання послуг адміністратора; первинна консультація клієнтів; реєстрація та ведення обліку вхідної-вихідної кореспонденції; виконання роботи з розміщення оголошень; формування заявки на купівлю канцтоварів та витратних матеріалів; забезпечення роботи з ефективного і культурного обслуговування відвідувачів; надання послуг у сфері дотримання працівниками норм і правил з охорони праці; надання послуг медіації при обслуговуванні клієнтів; надання послуг у сфері комп`ютеризації ділової документації.

На підставі викладеного вбачається, що ОСОБА_6 , не будучи працівником охоронного товариства або працівником правоохоронного органу; одягнутий у спец одяг невійськового зразка (який можна придбати у будь якому магазині, воєнторзі чи на ринку); маючи при собі спец засоби у вигляді перцевого балончика та гумового кийка, при цьому не маючи функціональних (згідно договору) повноважень на їх застосування, прибувши до приміщення ресторанного закладу "Веранда" та намагаючись впливати на одного з товаришів ОСОБА_4 , попередньо не пред`явивши документ, що посвідчує його приналежність до охоронної організації - цілком очікувано та об`єктивно (особливо зважаючи на воєнний стан в Україні й діяльність диверсійних груп) міг бути сприйнятий ОСОБА_4 як невідома особа у спец одязі із спец засобами, у зв`язку з чим ОСОБА_4 правомірно міг розцінював його як загрозу для себе та оточуючих.

Таким чином усі дії ОСОБА_4 відносно потерпілого з моменту прибуття ОСОБА_6 до приміщення закладу і до моменту, коли ОСОБА_4 відібрав у ОСОБА_6 гумовий кийок - судом розцінюються як дії в умовах необхідної оборони в межах ч. 1 ст. 36 КК України.

При цьому стороною обвинувачення не було долучено до справи жодних доказів, які б спростовували такий висновок. Не заявлено клопотань про допит свідків в ході судового розгляду, зокрема персоналу/відвідувачів закладу або напарника ОСОБА_6 , які були очевидцями події та безпосередньо сприймали розвиток конфліктної ситуації та могли б в засіданні доповнити або уточнити суду обставини, зафіксовані на оглянутому відеозаписі (який не містить аудіо супроводу) щодо погроз потерпілому. При цьому твердження потерпілого про те, що підставою до застосування спец засобів стала агресивна поведінка обвинуваченого та сприйняття висловлювання щодо фізичної розправи як загрозу життю і здоров`ю - окрім його слів не знайшли свого підтвердження в інших матеріалах справи. Таким чином суд прийшов до вищевказаного висновку виключно в ході оцінки наявних доказів.

По-третє. Наступна поведінка ОСОБА_4 та характер його дій, які відбувались вже після того як останній відібрав гумовий кийок у ОСОБА_6 , а саме:

- застосування спец засобу, відібраного у ОСОБА_6 , який вже не становив загрозу як для обвинуваченого, так і для оточуючих;

- невчинення жодних дій, спрямованих на врегулювання конфлікту без застосування фізичного насилля та у правовий спосіб;

- постійне утримання при собі відібраного гумового кийка на всіх етапах конфлікту та його застосування при першій зручній можливості;

- нанесення ударів гумовим кийком по тілу та кінцівках ОСОБА_6 , який в цей час вже лежав на землі та його рухи були обмежені знайомим ОСОБА_4 , який його утримував;

- припинення нанесення ударів виключно після втручання сторонніх осіб - його знайомих та другої особи у спец одязі;

- продовження нанесення ударів кийком ОСОБА_6 одразу після припинення втручання сторонніх осіб, який все ще перебуває у положенні напівлежачи, шляхом утримування його за одяг ззаду одною рукою для полегшення попадання по цілі;

- після нетривалого припинення нанесення ударів та переходу фізичного конфлікту у фазу спілкування, повторні спроби ОСОБА_4 нанести удари ОСОБА_6 кийком, незважаючи на протидію його знайомих шляхом закривання власним тілом ОСОБА_6 та відтягування від траєкторії ударів;

- намагання наздогнати ОСОБА_6 , який фактично втікає, всіляко ухиляється від ударів кийком й не чинить рівноцінного опору нападнику;

- наздогнавши ОСОБА_6 , чергове нанесення йому дарів кийком по верхній частині тулуба та кінцівкам;

- спроби нанесення та безпосередньо нанесення ударів кийком ОСОБА_6 , коли ОСОБА_4 та останній падають на землю, зважаючи що після падіння ОСОБА_4 перебуває у положенні зверху на ОСОБА_6 , а останній не має можливості чинити достатнього опору;

- остаточне припинення нанесення ударів кийком ОСОБА_6 лише після того, як знайомий ОСОБА_4 відтягує його від потерпілого

дає підстави вважати, що в обстановці, яка склалася між потерпілим та обвинуваченим після відібрання гумового кийка, була відсутня реальна загроза життю і здоров`ю ОСОБА_4 , оскільки насправді не відбулося такого посягання, яке б викликало в обвинуваченого необхідність невідкладно заподіяти потерпілому шкоду здоров`ю з метою негайного відвернення протиправних дій; усвідомлення обвинуваченим суспільно-небезпечного характеру своїх дій їх наслідків і бажання їх настання, що беззаперечно свідчить про відсутність умов необхідної оборони, а навпаки про наявність у обвинуваченого прямого умислу на розправу над потерпілим шляхом спричинення тілесних ушкоджень.

Наведені вище висновки додатково підтверджується і узгоджуються із наступними дослідженими письмовими доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.02.2024р. від ОСОБА_6 за обставин нанесення йому тілесних ушкоджень невідомими чоловіками біля закладу "Веранда" по АДРЕСА_2 ;

- протоколом огляду від 08.02.2024р. з фототаблицею, згідно яких оглянуто відкриту ділянку місцевості - паркувальної зони, розташованої навпроти закладу "Веранда" по АДРЕСА_2 ;

- висновками експертів №117 від 12.02.2024р. та №234 від 26.03.2024р., згідно яких у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців задньої поверхні грудної клітини, лівої верхньої кінцівки, забійної рани голови, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Вбачається, що характер та локалізація вказаних тілесних ушкоджень відповідає обставинам їх утворення в ході нанесення ОСОБА_4 ударів гумовим кийком, що узгоджується із оглянутими відеозаписами, поясненнями потерпілого та обвинуваченого;

- протоколом огляду предмета (цифрового носія інформації) - оптичного диска зі змістом у вигляді двох відеофайлів з внутрішньої та зовнішньої камер відеоспостереження закладу " ОСОБА_8 ";

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.02.2024р. та слідчою довідкою до протоколу, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 на фотознімку №1 впізнав ОСОБА_4 як особу, яка 08.02.2024р. біля закладу "Веранда" по АДРЕСА_2 спричинила йому тілесні ушкодження;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.02.2024р. та слідчою довідкою до протоколу, згідно якого свідок ОСОБА_10 на фотознімку №2 впізнав ОСОБА_4 як особу, яка 08.02.2024р. біля закладу "Веранда" по АДРЕСА_2 спричинила ОСОБА_6 тілесні ушкодження;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.02.2024р. та слідчою довідкою до протоколу, згідно якого свідок ОСОБА_11 на фотознімку №4 впізнала ОСОБА_4 як особу, яка 08.02.2024р. біля закладу "Веранда" по АДРЕСА_2 спричинила ОСОБА_6 тілесні ушкодження;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.03.2024р. із доданою фототаблицею, згідно якого ОСОБА_6 показав обставини спричинення йому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень. Відомості отримані в ході проведення вказаної слідчої дії в повній мірі узгоджуються із поясненнями потерпілого наданими суду, обставинами досліджених відеозаписів з камер спостереження, а також висновком судово-медичної експертизи щодо виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Вищевикладені докази у справі є достовірними, належними, допустимими та достатніми, такими, що узгоджуються між собою, оскільки підтверджують обставини місця, часу та способу вчинення кримінального проступку; характер, локалізацію та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, виявлених на тілі потерпілого ОСОБА_6 , при цьому наведені обставини не оспорюються обвинуваченим, з огляду на що суд вважає їх встановленими.

За викладених обставин суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати як вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченій суд відповідно до ст. 65 КК України враховує, що ОСОБА_4 вчинив умисний кримінальний проступок проти життя та здоров`я іншої особи; бере до уваги особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, одружений, раніше не судимий, має вищу освіту, має постійне місце мешкання, на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває.

Окрім того судом враховано відсутність обставин, передбачених ст.ст. 66, 67 КК України, які пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним за вчинений кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання у виді пробаційного нагляду з покладенням на нього відповідних обов`язків, визначених ст. 59-1 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено, судові витрати та речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки.

На підставі ст. 59-1 КК України встановити обвинуваченому ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1