Справа № 472/1016/24
Провадження №1-в/472/42/24
УХВАЛА
про повернення подання
03 жовтня 2024 року селище Веселинове
Миколаївської області
Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області у складі ОСОБА_1 , перевіривши матеріали подання виконуючої обов`язки начальника Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_2 про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону,
26 вересня 2024 року виконуюча обов`язки начальника Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_2 звернулась до Веселинівського районного суду Миколаївської області з поданням, в якому просить на підставі ч.1 ст.5, ч.2 ст.74 КК України, п.13 ч.1 ст.537, п.2 ч.2 ст.539 КПК України привести вирок Веселинівського районного суду Миколаївської області від 11 лютого 2020 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року №3886-ІХ, засудженому ОСОБА_3 .
Вивчивши матеріали подання, суд дійшов наступного висновку.
Згідно з п. 13 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 ст.74 КК України.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до ч. 3 ст.57, ч. 1 ст. 58, ч.1 ст. 62 КК України), 11, 13, 13-2 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.
Згідно з ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» №3886-IX від 18 липня 2024 року, відповідно до якого у новій редакції викладено статтю 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».
Згідно з ч.1 ст.51 КУпАП настає адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
Частина 2 ст.51 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за дію, передбачену частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Отже, має місце часткова декриміналізація, а саме: діянь, які полягають у крадіжці майна, вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до статей 537, 539 КПК України, на які посилається представник пробації, законодавець визначив вичерпний перелік питань, які має право вирішувати суд під час виконання вироків. Проте у поданні представник пробації не зазначив, яким саме чином необхідно привести вирок щодо ОСОБА_3 засудженого за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України у відповідність до закону.
Таким чином, нормами діючого КПК України не передбачено процесуальної дії, як «приведення судового рішення у відповідність до закону».
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне подання виконуючої обов`язки начальника Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_2 про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону відносно ОСОБА_3 повернути суб`єкту подання, для приведення подання у відповідність до вимог КПК України.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
Подання виконуючої обов`язки начальника Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_2 про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону, - повернути до Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1