Справа 556/2688/24
Номер провадження 1-в/556/337/2024
У Х В А Л А

Іменем України

31.10.2024 року смт. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець, клопотання ДУ «Полицька виправна колонія (№76)» про звільнення від покарання відповідно до ч.2 ст. 74 КК України засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , засудженого вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 26.09.2022 за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з двохрічним іспитовим строком.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 26.09.2022 від 30.08.2023 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Встановив:

Адміністрація ДУ «Полицька виправна колонія (№76)» звернулася до суду з клопотанням відповідно до ст. 537, 539 КПК України, ч.2 ст. 74 КК України, відносно ОСОБА_4 .

Засуджений ОСОБА_4 , надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, клопотання підтримує.

Представник ДУ «Полицька виправна колонія (№76)» надав заяву про розгляд клопотання у їх відсутності, клопотання підтримують.

Прокурор щодо задоволення клопотання не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали подання, вважає, що його слід задовольнити, з наступних підстав.

Вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 26.09.2022 ОСОБА_4 засуджений за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з двохрічним іспитовим строком. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 26.09.2022 від 30.08.2023 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Відповідно до вказаного вироку Ківерцівського районного суду Волинської області від 26.09.2022 ОСОБА_4 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України за епізодами кримінального правопорушення, які мали місце 29.06.2022 (на суму 1833,00 грн.) та 30.06.2022 (на суму 1073,75 грн.)

Пунктом 1 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно дочастини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Частинами 2 і 3 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Положеннями частини 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, дост. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадянза ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадянза ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Статтею 7 Закону України від 09.11.2023 № 3460-IX «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2022 на рівні 2481,00 грн. Отже, сума соціальної пільги, встановлена законом на 01.01.2022, становить 1240,50 грн (2481,00 грн : 50% = 1240,50 грн).

Отже, крадіжка майна вартістю до 2481 грн. виключно становить адміністративне правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 07.10.2024 р. справа № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24), згідно з якими відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За частиною 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом № 3886-IX у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 НМ.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного суду робить висновок, що зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта НМ для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 НМ.

Визначення суми, яка дорівнює 2 НМ, здійснюється виходячи з розміру НМ, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

Крім того, суд враховує і те, що принцип зворотної дії закону у часі, особливо в контексті звільнення від кримінальної відповідальності, є важливим аспектом правозастосовної практики Європейського суду з прав людини. Зокрема, виходячи з принципу зворотної дії більш м`якого кримінального закону, судам слід застосовувати, з усіх чинних у період між вчиненням злочину і винесенням вироку закон, який був найбільш сприятливим для обвинуваченого. Закон про кримінальну відповідальність, який скасовує злочинність діяння або пом`якшує кримінальну відповідальність, має зворотну дію у часі. Це означає, що такі закони повинні застосовуватися до діянь, вчинених до їх набрання чинності, якщо вони є більш сприятливими для обвинуваченого. У свою чергу, принцип зворотної дії більш м`якого кримінального закону є важливим елементом правової визначеності та справедливості.

Зі змісту вироку вбачається, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 вчинив 29.06.2022 та 30.06.2022 року.

Як встановлено судом, діями ОСОБА_4 було заподіяно матеріальну шкоду на суму 1833,00 грн. та 1073,75 грн.

Відповідно до Закону України від від 09.11.2023 № 3460-IX «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2022 на рівні 2481,00 грн. Отже, сума соціальної пільги, встановлена законом на 01.01.2022, становить 1240,50 грн (2481,00 грн : 50% = 1240,50 грн).

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, становив 2481,00 грн.

Як зазначалося вище, внесені законодавцем зміни з прийняттям Закону № 3886-IX призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

З огляду на вказане, оскільки Законом України № 3886-ІХ збільшилася сума викраденого, з якої настає кримінальна відповідальність за злочини щодо права власності, відповідно дії ОСОБА_4 за ч.4 ст. 185 КК України не підпадають під кримінально-каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Зважаючи на те, що вартість викраденого 29.06.2022, 30.06.2022 засудженим майна становила 1833,00 грн. та 1073,75 грн., що на момент вчинення правопорушення не перевищувало 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (у 2022 році становило 2481 грн), то ОСОБА_4 є засудженим за діяння, караність якого законом на теперішній час усунена, внаслідок чого він підлягає звільненню від призначеного судом покарання за ч.4 ст. 185 КК України відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену новим Законом, на підставі ст. 5 України, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання за вироком

Ківерцівського районного суду Волинської області від 26.09.2022 .

На пiдставi ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч.2 ст.74 КК України, Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ДУ «Полицька виправна колонія (№76)» про звільнення від покарання відповідно до ч.2 ст. 74 КК України засудженого ОСОБА_4 - задовольнити.

На підставі ч.2 ст. 74 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання за вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 26.09.2022 у виді 5 років позбавлення волі, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1