У Х В АЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , на підставі матеріалів досудового розслідування №0001808, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.06.2024, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з професійнотехнічною освітою, не одруженого, який працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

З матеріалів клопотання вбачається, що СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001808, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно 10.06.2024, в порушення вимог Законів України від 15 лютого 1995 року «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», з корисливих спонукань, маючі на меті незаконне отримання доходів на постійній основі від незаконних операцій із психотропними речовинами, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на вчинення тяжкого злочину, пов`язаного з незаконним придбанням, зберіганням, перевезенням з метою збуту, а також незаконним збутом на території міста Києва наркотичних засобів та психотропних речовин.

Так, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний задум, направлений на незаконне придбання та зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів та психотропних речовин, приблизно 10.06.2024, використовуючи багатоплатформовий месенджер «Telegram», що надає опціональні наскрізні зашифровані чати, через телеграм канал «Крісталхол», зв`язався з невстановленою досудовим розслідуванням особою, яка є куратором даного каналу та здійснює незаконний збут наркотичних засобів та психотропних речовин на території міста Києва.

Під час спілкування з невстановленою досудовим розслідуванням особою, ОСОБА_4 вступив з даною особою у злочинну змову, після чого вона довела йому розроблений план скоєння тяжкого злочину, пов`язаного з незаконним придбанням, зберіганням, перевезенням з метою збуту, а також незаконним збутом на території міста Києва наркотичних засобів та психотропних речовин.

Відповідно до відведеної ОСОБА_4 ролі у даній злочинній групі, останній перебуваючи у районі житлового масиву «Лісовий» за координатами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , отримував попередньо підготовлені до незаконного збуту наркотичні засоби та психотропні речовини з різним фасуванням (від 0,125 г, 0,250 г, 0,50 г, 1 г і більше) речовини, у залежності від обсягу замовлення, після чого здійснював їх безпосередній незаконний збут шляхом їх відправки споживачам за допомогою служби таксі, використовуючи кур`єрську доставку на вказані куратором адреси у місті Києві.

Також, встановлено, що приблизно о 18:30 год., 10.06.2023, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленою досудовим розслідуванням особою, діючи відповідно до відведеної йому ролі у злочинній групі, останній, з метою отримання для незаконного збуту психотропної речовини - амфетамін, прибув на ділянку місцевості з координатами 50.4395 та 30.1496, яка знаходиться у районі житлового масиву «Лісовий».

Перебуваючи на вищевказаній ділянці місцевості, діючи відповідно до отриманих вказівок та координат, ОСОБА_4 знайшов та підібрав з землі пакунок з порошкоподібною речовиною світлого кольору масою не менше 0,696 г, яка містила у своєму складі психотропну речовину - амфетамін масою не менше 0,306 г.

Незаконно придбавши за вищевказаних обставин порошкоподібну речовину світлого кольору масою не менше 0,696 г, яка містила у своєму складі психотропну речовину - амфетамін масою не менше 0,306 г, ОСОБА_4 розпочав її незаконно зберігати з метою збуту при собі.

В подальшому, незаконно зберігаючи при собі з метою збуту вище вказану психотропну речовину, ОСОБА_4 на невстановленому досудовим розслідуванням транспортному засобі незаконно перевіз її до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де продовжив незаконно зберігати з метою збуту до 10.06.2024.

Разом з цим, встановлено, що приблизно о 18:30 год., 10.06.2024, з метою незаконного збуту психотропної речовини - амфетамін на території Солом`янського району міста Києва, перебуваючи за місцем мешкання, ОСОБА_4 , діючи відповідно до отриманої вказівки від невстановленої досудовим розслідування особи, підготував до незаконного збуту порошкоподібну речовину світлого кольору масою 0,696 г, яка містила у своєму складі психотропну речовину - амфетамін масою 0,306 г, після чого з метою маскування своєї кримінально-протиправної діяльності помістив її до поліетиленового пакета з пазовим замком, з подальшим їх поміщенням до пластикової іграшки та паперового конверта коричневого кольору.

Підготувавши до незаконного збуту порошкоподібну речовину світлого кольору масою 0,696 г, яка містила у своєму складі психотропну речовину - амфетамін масою 0,306 г, ОСОБА_4 , діючи відповідно до отриманої вказівки від невстановленої досудовим розслідування особи, за допомогою додатку служби таксі «Уклон» здійснив замовлення кур`єрського перевезення малогабаритної посилки від будинку АДРЕСА_2 .

Приблизно о 18:30 год., на вищевказане замовлення ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_3 , прибув автомобіль марки «Тайота Пріус», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_6 , якому останній передав порошкоподібну речовину світлого кольору масою 0,696 г, яка містила у своєму складі психотропну речовину - амфетамін масою 0,306 г та який не був обізнаний щодо вмісту пакунку.

Кримінально-протиправні дії ОСОБА_4 було викрито працівниками поліції, після чого останнього затримано на місці вчинення злочину.

Разом з тим, в період часу з 21 години 08 хвилин 10.06.2024 до 21 години 16 хвилин 10.06.2024, під час проведення огляду місця події, за участю ОСОБА_6 , з салону автомобіля марки «Тайота Пріус», д.н.з. НОМЕР_4 , працівниками поліції виявлено та вилучено порошкоподібну речовину світлого кольору масою 0,696 г, яка містила у своєму складі психотропну речовину - амфетамін масою 0,306 г, яка була поміщена до поліетиленового пакета з пазовим замком, з подальшим їх поміщенням до пластикової іграшки та паперового конверта коричневого кольору.

Згідно висновку експерта КНДЕКЦ МВС України N?CE-19/111-23/34566-НЗПРАП від 11.06.2024 «Надана на дослідження речовина містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну становить 0,306 г.

11.06.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У клопотанні слідчий зазначає, що підставами підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, є зібрані в кримінальному провадженні докази, які додані до клопотання.

Разом з тим, слідчий вказує на те, що відносно ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки, існують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний буде: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній перебував у розшуку та підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному з метою перешкоджання надання останніми повних та достовірних показів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний офіційно не працює, суспільно-корисною працею не займається, а тому з метою наживи може продовжити свою протиправну діяльність та вчинити новий злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів.

При цьому, слідчий вказує, що більш м`які запобіжні заходи застосовані до підозрюваного ОСОБА_4 призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органів досудового розслідування та впливати на розслідування кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів, без визначення застави.

Підозрюваний у судовому засіданні просив застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, такий як домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали, якими прокурор та слідчий обґрунтовують доводи клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

З даних витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001808 вбачається, що 10.06.2024 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

11.06.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

01.08.2024 підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук, у зв`язку з чим досудове розслідування було зупинено.

Постановою слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 від 26.09.2024 відновлено досудове розслідування, оскільки місцезнаходження ОСОБА_4 було встановлено.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Разом з тим, частиною 1 статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації учасниками їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В тому числі, у ході судового засідання прокурор зобов`язаний доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, тобто у будь-якому разі суд зобов`язаний з`ясувати наявність та характер ризиків, які обґрунтовують доцільність та правомірність подальшого обмеження прав людини у кримінальному провадженні, в іншому випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який.

Між тим, слід звернути увагу, що запобіжний захід не є мірою покарання, а спрямований на забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків; запобігання спробам будь-якого перешкоджання здійсненню кримінального провадження; забезпечення можливості виконання процесуальних рішень. При цьому одного лише посилання на можливість протидії підозрюваним досудовому розслідуванню є недостатнім, воно повинно підтверджуватись відповідними матеріалами, які містять незаперечні фактичні дані про таке. А спроби таким чином компенсувати недоліки та неповноту досудового розслідування шляхом жорсткості запобіжного заходу не можуть бути виправдані жодною метою.

Крім того, тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням продовження перебування особи під вартою, тому, окрім кваліфікації, слід визначати ризики (ст. 177 КПК України), інакше судові рішення щодо тримання під вартою не відповідатимуть вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК, оскільки в іншому випадку нівелюються вимога про дотримання законності у сфері обмеження права на свободу у кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід враховувати вимоги ст. 5 Конвенції, зокрема правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 року у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом тривалого строку.

Отже, суд зобов`язаний враховувати обставини, перелік яких передбачений ст. 178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть слугувати поряд з підставами, визначеними ст. 177 КПК України, загальною підставою для тримання під вартою. Лише правова кваліфікація вчиненого, надана стороною обвинувачення, є недостатнім для цього і навіть наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть бути виправданням тривалого попереднього ув`язнення (правова позиція в рішенні ЄСПЛ у справі «Адам`як проти Польщі»).

При цьому відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі продовження терміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано для даної стадії досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, доданими до клопотання.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора та слідчого, що повідомлена ОСОБА_4 підозра станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 підозрюється, фактичні обставини справи, встановлені станом на день розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність застосування до нього запобіжного заходу.

Разом з тим, суд погоджується з прокурором щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та обґрунтованість щодо їх існування, на запобігання яких покликані запобіжні заходи, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду; впливати на свідків, з метою зміни останніми показань в частині фактичних обставин; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ніде не працює, суспільно-корисною працею не займається, а тому з метою наживи може продовжити свою протиправну діяльність та вчинити новий злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів.

Враховуючи викладене, характер та спосіб вчинених дій, а також тяжкість вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення, дає підстави вважати, що застосування більш м`яких або альтернативних запобіжних заходів є недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Прокурором під час розгляду даного клопотання було доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Враховуючи викладене, особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов до висновку про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 06.10.2024.

На підставі ч.4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави щодо ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст.131, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжній захід у виді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі, в межах строку досудового розслідування, до 06.10.2024 включно, взявши його під варту в залі суду.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 15 години 55 хвилин 26 вересня 2024 року.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 закінчується о 15 годині 55 хвилин 06 жовтня 2024 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру м. Києва.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1