Справа №: 398/5804/24
провадження №: 1-кс/398/1857/24
УХВАЛА

Іменем України

"20" листопада 2024 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника заявника ОСОБА_3 в режимі відеоконференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії скаргу ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанову про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_4 звернулася до суду в інтересах ОСОБА_5 зі скаргою про скасування постанови дізнавача СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 від 31.05.2024 про закриття кримінального провадження № 0000179 від 28.05.2024.

Скарга мотивована тим, що у провадженні СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000179 від 28.05.2024. за ч. 1 ст. 188-1 КК України. Відповідно до постанови дізнавача СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області від 31.05.2024 зазначене кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, постанова про закриття провадження має бути мотивованою. Однак оскаржувана постанова не містить обставин, фактів щодо вжиття дій з встановлення винних осіб у викраденні електричної енергії та її самовільному використанні внаслідок самовільного підключення до системи електропостачання, до якої приєднано тимчасову споруду по АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_5 . Дізнавач не вжив вичерпних заходів для повного та всебічного дослідження обставин справи, а також встановлення об`єктивної істини у справі.

В судовому засіданні представник заявника підтримаа скаргу з підстав, визначених у скарзі, просив скаргу задовольнити та скасувати оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження № 0000179 від 28.05.2024.

Представник Олександрійського РВП ГНП України в Кіровоградській області та прокурор в судове засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином про дату, час і місце судового розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши скаргу та матеріали, що додані до неї, слідчий суддя дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні події кримінального правопорушення.

Оскаржувану ж постанову дізнавач виніс передчасно, оскільки не виконав вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, за умовами якого мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами кримінального провадження, зокрема в ньому має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та інтересів. Відповіді на всі поставлені нею питання мають бути одержані та вичерпні, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим: законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Постанова дізнавача про закриття цього кримінального провадження є кінцевим рішенням, отже для оцінки доказів слідчий суддя використав стандарт доведення поза розумним сумнівом який означає, що сукупність обставин справи, встановлених за результатами розслідування, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що злочин не був вчинений і особа є невинуватою у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений чи спростований кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону, або виключають такі складові елементи. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення, захисту та потерпілим допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій. Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб невинуватість визнати поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені обставини, що мають відношення до події, яка є предметом доказування.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. (ст. 2 КПК України)

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення, стороною захисту і потерпілим їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 25 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. Слідчий, прокурор повинні забезпечити повне та ефективне проведення досудового розслідування (ст. ст. 36, 40 КПК України).

У кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення (п. п. 1-2 ч. 1 ст. 91 КК України).

Обов`язок доказування обставин кримінального правопорушення покладається на слідчого / дізнавача та прокурора (ст. ст. 91-93 КПК України).

Відповідно до ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертизи. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Дізнавач вказаних вимог не виконав, поза розумним сумнівом не мотивував відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-1 КК України.

Диспозиція ч. 1 ст. 188-1 КК України передбачає викрадення води, електричної або теплової енергії шляхом її самовільного використання, якщо такими діями завдано значної шкоди.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» правопорушеннями на ринку електричної енергії є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

В оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження не спростовано кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, передбаченого ч. 1 ст. 188-1 КК України, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону, або виключають такі складові елементи. При цьому постанова про закриття кримінального провадження містить лише посилання на нормативно-правові акти, які втратили чинність: Закон України «Про ринок електричної енергії», Правила користування електричною енергією, затверджені постановою НКРЕ від 31.07.1996 № 28, Правила користування електричною енергією для населення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357.

Неповним вважається досудове розслідування, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для винесення законної, обґрунтованої та справедливої постанови про закриття кримінального провадження.

Постанова дізнавача вважається такою, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки висновки дізнавача не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду цієї скарги; дізнавач не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дізнавач використав надто формальні підстави для закриття кримінального провадження. Правильність такого твердження міститься у правовому висновку викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № П/9901/736/18 (провадження № 11-989заі18), а також у постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 352/882/18 (провадження № К/9901/65687/18), від 26.06.2019 у справі № 826/13030/18 (провадження № К/9901/67011/18), від 21.08.2019 у справі № 826/11852/18 (провадження № К/9901/67801/18), від 27 листопада 2019 року №819/313/18 (провадження № К /9901/156/19).

При цьому Верховний Суд зазначив, що згідно з практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, та як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм є порушенням права на справедливий судовий захист.

Європейським судом з прав людини зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Белеш та інші проти Чеської Республіки», «ЗУБАЦ ПРОТИ ХОРВАТІЇ» (ZUBAC v. CROATIA), (Beles and Others v. the Czech Republic), №47273/99, пп. 50-51 та 69, ЄСПЛ 2002 IX, та «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France), №35787/03, п. 29, від 26 липня 2007 року).

При цьому Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання процесу. Надмірний ж формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява №48778/99).

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова дізнавача СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 від 31.05.2024 про закриття кримінального провадження № 0000179 від 28.05.2024 , за ч. 1 ст. 188-1 КК України підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 181,193-195, 196 КПК України, слідчий суддя,-

П О С ТА Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанову дізнавача СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 від 31.05.2024 про закриття кримінального провадження № 0000179 від 28.05.2024 , за ч. 1 ст. 188-1 КК України задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 від 31.05.2024 про закриття кримінального провадження № 0000179 від 28.05.2024, за ч. 1 ст. 188-1 КК України.

Копію ухвали направити скаржнику, Олександрійській окружній прокуратурі, начальнику СД Олександрійського РВП ГУНП України в Кіровоградській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 20.11.2024 о 16 год 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_7