Справа № 357/9547/24
У Х В А Л А

06 липня 2024 року м. Біла Церква

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0002355, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.07.2024 стосовно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Торез Донецької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, утриманців не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

07.03.2019 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років6 місяців позбавлення волі;

06.06.2022 Личаківським районним судом міста Львова за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31.05.2024 звільнений умовно-достроково на 2 роки 9 місяців 19 днів згідно зі ст. 81-1 КК України та направлено для проходження військової служби за контрактом до військової частини НОМЕР_1 ,

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

сторони кримінального провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , підозрюваний ОСОБА_4 , захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 ,

У С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону звернулися до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002355, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.07.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування менш суворого запобіжного заходу.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування та суду обгрунтовує тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років. У разі доведення його винуватості, йому загрожує кримінальна відповідальність у виді безальтернативного покарання, а саме позбавлення волі. Між тим, підозрюваний ОСОБА_4 відбуваючи покарання, що пов`язано з позбавленням волі строком на 5 років, відповідно до вироку від 06.06.2022 Личаківського районного суду міста Львова за ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ст. 81-1 КК України звільнений з ДУ РВК №73 ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31.05.2024 умовно-достроково на 2 роки 9 місяців 19 днів та направлений для проходження військової служби за контрактом до військової частини НОМЕР_1 , яку в подальшому 25.06.2024 самовільно залишив, на шлях виправлення не став та вчинив нові кримінальні правопорушення. Підозрюваний ОСОБА_4 не має сталих соціальних зв`язків та постійного місця проживання. З метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, ОСОБА_4 може вжити заходів, щоб потрапити до свого місця реєстрації в АДРЕСА_3 , яке перебуває під контролем незаконних збройних формувань.

Вказана обставина свідчить, що ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавленні волі вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_4 до втечі.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що є підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 , знаючи дані потерпілого, свідків, які вказують на причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, може впливати на них шляхом умовляння, підкупу, переконання, примушування з застосуванням фізичної сили або погроз такого застосування з метою викривлення фактичних обставин справи та уникнення передбаченої законом відповідальності.

Наведені вище обставини, свідчать що застосування більш м`яких окрім як тримання під вартою запобіжних заходів не може запобігти виникненню ризикам, існування яких обґрунтовано слідчим.

Таким чином, для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків у провадженні, беручи до уваги неможливість запобіганню вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою та враховуючи особу підозрюваного, є обґрунтована необхідність у застосуванні щодо останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Позиції сторін.

У судовому засіданні прокурор у кримінальному провадженні заявлене клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з підстав, вказаних у його мотивувальній частині.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_6 просили застосувати стосовно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Позиція слідчого судді.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та долучені до нього документи, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали, та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п.1- п.3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 12 частини 1 вказаної статті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний-обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного - обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним- обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа.

У ході судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-XII від 06.12.1991 та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» № 389-VIII від 12.05.2015 воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України ведено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє то теперішнього часу.

На підставі ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31.05.2024 ОСОБА_4 звільнено умовно-достроково на підставі

ст. 81-1 КК України та 03.06.2024 направлено для проходження військової служби за контрактом до військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з ч. 6 ст. 2, п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» одним з видів військової служби є військова служба за контрактом. Початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного ( НОМЕР_2 .

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_4 , як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен керуватися вимогами ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»,

ст.ст. 4, 9, 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та

ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які зобов`язують їх свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованими та не допускати негідних вчинків.

Проте, ОСОБА_4 , будучи умовно-достроково звільненим для проходження військової служби за контрактом, 25.06.2024 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 .

У подальшому, 04.07.2024, приблизно о 15 год 00 хв, у ОСОБА_4 , який перебував у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, шляхом вільного доступу проник до приміщення кухні вищезазначеного магазину, де з належної ОСОБА_7 сумки викрав гаманець вартістю 200 грн з вмістом грошових коштів в сумі 1800 грн.

Після вчиненого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив майнової шкоди ОСОБА_7 на загальну суму 2000 грн 00 коп.

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 вручено з дотриманням вимог ч. 2 ст. 278 КПК України 05.07.2024.

Щодо обґрунтованості підозри.

Вищезазначені обставини обумовлюють наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення на думку сторони обвинувачення, з чим слідчий суддя погоджується, виходячи з наступного.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: заявою ОСОБА_7 від 04.07.2024 про вчинене відносно неї кримінальне правопорушення; оглядом місця події від 04.07.2024, за адресою: АДРЕСА_4 , в ході якого виявлено відсутність майна, належного ОСОБА_7 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 04.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 04.07.2024; протоколом пред`явленням особи для впізнання за фотознімком за участю свідка ОСОБА_8 від 04.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 04.07.2024; протоколом пред`явленням особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_9 від 04.07.2024; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України від 04.07.2024, в ході якого у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час проведення особистого обшуку виявлено та вилучено: гаманець сірого кольору з вмістом паспорту громадянки України - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , № НОМЕР_3 виданий ТСЦ 3210 07.08.2023. банківська картка банку Кредит Агріколь № НОМЕР_4 , аркуш паперу з рукописним текстом: НОМЕР_5 Игорь Казино - работа поміщено до СП№ PSP2343217. Грошові кошти в сумі 800 грн.: купюра номіналом 200 грн. КД6451278, купюри номіналом 10 грн. в кількості 4 шт. - 3Б 1393744, ЕС2771715, УВ2560028, УЖ4399443, купюри номіналом 50 грн. в кількості 4шт. - ЕГ7707121, ФВ 3847119, АД 5698947, ЕА 7312751, монети номіналом 5 грн. в кількості 2 шт., 50 копійок, 10 коп. які поміщено до СП Р2343224; протоколом огляду предметів від 04.07.2024, в ході якого проведено огляд речей, вилучених під час затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України; протоколом огляду предметів від 04.07.2024, в ході якого проведено огляд речей, вилучених під час затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 04.07.2024.

Наявність ризиків та їх обґрунтованість.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків у даному кримінальному провадженні слідчий суддя вважає переконливими та погоджується із доводами прокурора про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України з огляду на таке.

Ризик переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та/або суду обумовлений тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку (кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України відноситься до тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 8 років позбавлення волі). Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Враховуючи ці обставини у сукупності із особою підозрюваного ОСОБА_4 та характером злочину у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя дійшов висновку про існування високого ступеня ризику того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Слідчий суддя погоджується із доводами сторони обвинувачення про існування ризику незаконно впливати на потерпілого, свідків тому що є підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 , знаючи дані потерпілого, свідків, які вказують на його причетність до вчинення кримінальних правопорушень, може впливати на них шляхом умовляння, підкупу, переконання, примушування з застосуванням фізичної сили або погроз такого застосування з метою викривлення фактичних обставин справи та уникнення передбаченої законом відповідальності.

Щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Сторона обвинувачення посилається на неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу з огляду на наявність високого ступеню встановлених ризиків.

Слідчий суддя зазначає, що метою застосування запобіжного заходу, в тому числі й такого виняткового, як тримання під вартою, відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Крім того, при виборі між кількома запобіжними заходами, слід перевірити чи можуть більш м`які запобіжні заходи, запобігти ризикам, існування яких доведено прокурором.

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан, наявність судимостей. розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється.

На час розгляду порушеного у клопотанні питання стосовно підозрюваного встановлено такі відомості: ОСОБА_4 неодружений, утриманців не має, військовослужбовець військової служби в/ч НОМЕР_1 , має місце реєстрації та проживання, раніше неодноразово судимий: востаннє 06.06.2022 Личаківським районним судом міста Львова за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31.05.2024 звільнений умовно-достроково на 2 роки 9 місяців 19 днів згідно зі ст. 81-1 КК України та направлений для проходження військової служби за контрактом до військової частини НОМЕР_1 . Проте, ОСОБА_4 , будучи умовно-достроково звільненим для проходження військової служби за контрактом, 25.06.2024 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 та у подальшому, 04.07.2024, вчинив кримінальне правопорушення, перердбачене ч. 4 ст. 185 КК України. Вказане свідчить про злочинну спрямованість особи підозрюваного та вперте небажання стати на шлях виправлення.

Оцінюючи в сукупності всі обставини, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , особу підозрюваного, який вчинив нове кримінальне правопорушення під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про високий ступінь ймовірності його позапроцесуальних дій, спрямованих на ухилення від органу досудового розслідування чи суду та незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

Сукупність вказаних обставин на переконання суду не дає підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який просить застосувати орган досудового слідства тримання під вартою.

Вирішуючи питання щодо обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує також вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

За викладених встановлених слідчим суддею обставин, враховуючи, що підстав для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не вбачається, та що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумцію невинуватості, на переконання слідчого судді переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_4 та визнає за реальну небезпеку можливість ухилення від слідства та суду та вчинення ним незаконного впливу на свідків та потерпілого у разі застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який просить застосувати орган досудового розслідування. Адже, на переконання слідчого судді, саме такий запобіжний захід, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та в повній мірі забезпечить запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Даних про те, що ОСОБА_4 не може утримуватися в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_4 , слідчому судді не надано.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_4 був фактично затриманий 04.07.2024.

Слідчий суддя з урахуванням вищенаведених обставин визначає стосовно ОСОБА_4 шістдесятиденний строк тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» з 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 грн.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, його тяжкість, дані про особу обвинуваченого, його майновий стан, суд вважає, що у даному кримінальному провадженні можливо визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (3028 х 80), що становить 242 240.00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 96, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0002355, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.07.2024 стосовно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_4 .

Обрати стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 01 вересня 2024 року включно та утримувати його на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , рахувати з моменту його фактичного затримання 04.07.2024.

Одночасно визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб що становить 242 240.00 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень 00 коп).

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем), на наступний депозитний рахунок: Територіальне управління Державної судової адміністрації в Київській області: UA0018661 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, отримувач платежу - ТУ ДСА України в Київській області, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ - 26268119.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави, оригінали документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного, який вніс заставу з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі звільнити ОСОБА_4 з-під варти.

В разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає буз дозволу слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

У разі внесення застави, встановити двохмісячний строк дії покладених судом обов`язків, починаючи з дня внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, який вніс таку заставу вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали для виконання направити начальнику ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 09.07.2024 о 13-00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_10