БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №497/2542/24
Провадження №1-кс/497/903/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт тимчасово вилученого майна

22.10.2024 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання слідчого відділення №1 слідчого відділу Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000563 від 09.10.2024 року,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді надійшло клопотання слідчого відділення №1 Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000563 від 09.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що Слідчим відділом Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000563 від 09.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, за фактом незаконного поводження зі зброєю.

09.10.2024 надійшов рапорт о/у СКП Болградського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 ПІШТИ, про те, що вході відпрацювання території обслуговування, встановлено можливу причетність громадян ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до незаконного поводження з вогнепальною зброєю та боєприпасами.

В ході обшуку проведеного 19.10.2024 на підставі ухвали слідчого судді Болградського районного суду від 18.10.2024, у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в приміщені кухні виявлено та вилучено речі.

19.10.2024 року постановою слідчого вилучені речі визнані речовими доказами та залучені до матеріалів кримінального провадження.

На думку слідчого, з метою збереження вилученого майна та необхідності його дослідження в ході слідчих дій, за результатами проведення яких зазначене майно може бути використане як речовий доказ, засобом чи предметом вчинення кримінального правопорушення, а його знищення унеможливлює встановлення всіх істотних обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з цим є необхідність у накладанні на нього арешту судом, що зумовлено необхідністю збереження цього речового доказу в тому ж стані, що і на момент його вилучення згідно п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України..

Слідчий, прокурор, володілець майна в судове засідання не з`явились, про час та місце проведення розгляду клопотання повідомлені належним чином, на адресу суду надіслали заяву про розгляд справи без їх участі.

Розглянувши матеріали поданого клопотання, обставини та підстави наведені в клопотанні, слідчий суддя дійшов наступного.

Слідчим відділом Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000563 від 09.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за фактом незаконного поводження зі зброєю. Процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Болградської окружної прокуратури.

09.10.2024 надійшов рапорт о/у СКП Болградського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 , про те, що вході відпрацювання території обслуговування, встановлено можливу причетність громадян ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до незаконного поводження з вогнепальною зброєю та боєприпасами.

Вказане повідомлення в цей же день зареєстроване у журналі ЄО ВП №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області за № 3523.

В ході обшуку проведеного 19.10.2024 на підставі ухвали слідчого судді Болградського районного суду від 18.10.2024, у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в приміщені кухні виявлено та вилучено:

предмет схожий на зброю, який спакований у полімерний спецпакет НПУ ГСУ № INZ 4020980, на який нанесено пояснювальний підпис та підписи понятих та учасників;

речовину схожу на порох, яку спаковано в полімерний спецпакет НПУ СУ № НОМЕР_1 та для герметичності спаковано до другого полімерного спецпакету НПУ СУ № PSP 2250867;

предмет схожий на тубус зеленого кольору, який спакований у полімерний спецпакет НПУ № НОМЕР_2 , на який нанесено пояснювальний підпис та підписи понятих та учасників;

предмет схожий на пістолет, який спакований у полімерний спецпакет НПУ № НОМЕР_3 , на який нанесено пояснювальний підпис та підписи понятих та учасників.

Крім цього, в приміщенні однієї з житлових кімнат вище зазначеного будинку, було виявлено та вилучено предмет циліндричної форми зеленого кольору, з маркуванням ПГ-2 ДРП, в тубусі зеленого кольору з маркуванням ПГ-2 ДРП 10-Е-11, який спакований у полімерний спецпакет НПУ № PSP 2250866, на який нанесено пояснювальний підпис та підписи понятих та учасників.

19.10.2024 року постановою слідчого вилучені речі визнані речовими доказами та залучені до матеріалів кримінального провадження.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями частини 5 ст.171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено. Зазначеного строку слідчим дотримано.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За змістом ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження визначених ч. 3 ст.132 КПК України:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

З врахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що існують достатні обставини, які підтверджують, що вилучене майно є речовими доказами у справі, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки є предметом злочину, а незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на вилучене майно, може призвести до приховування та/або зникнення речових доказів, що позбавить можливості орган досудового розслідування провести усі необхідні слідчі дії та якомога швидше завершити досудове розслідування.

Окрім цього, зазначені предмети можуть бути майном, яке вилучене з цивільного обороту, яке підлягає спеціальній конфіскації.

Слідчий суддя вважає, що можливі негативні наслідки для володільця майна не превалюють над потребами досудового розслідування, які наразі виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи як вилучення речей та накладання на них арешту, й в такому разі може бути виконане завдання досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

А відтак, необхідно вжити заходи забезпечення кримінального провадження та накласти арешт на тимчасово вилучене майна, з метою збереження речових доказів. Також слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання про заборону користування, розпорядження вищевказанми майном, оскільки в іншому разі можливе приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, передача майна.

Окрім цього, слідчий суддя зазначає, що не підлягає задоволенню вимога про визначення місця зберігання речового доказу, оскільки порядок зберігання доказів визначений ст. 100 КПК України. Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилученого майна покласти на ініціатора цього клопотання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 169, 170, 171, 173, 236 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділення №1 Слідчого відділу Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, що було тимчасово вилучено в ході обшуку 19.10.2024 року у домоволодінні за місцем мешкання ОСОБА_8 , в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000563 від 09.10.2024 року, а саме:

предмет схожий на зброю,

речовину схожу на порох,

предмет схожий на тубус зеленого кольору,

предмет схожий на пістолет,

предмет циліндричної форми зеленого кольору, з маркуванням ПГ-2 ДРП, в тубусі зеленого кольору з маркуванням ПГ-2 ДРП 10-Е-11,

шляхом заборони відчуження, користування і розпорядження.

Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилученого майна покласти на ініціатора цього клопотання.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена через Болградський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1