Справа № 758/7563/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 року слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника ТОВ «Кристал Агро Груп» - ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005615 від 21.08.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005615 від 21.08.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.190 КК України.

В обгрунтування клопотання, прокурор вказує на те, що проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 16.06.2016 року невстановлені особи підробили документи від імені ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого було укладено два договори купівлі продажу (житлового будинку та земельної ділянки) за адресою: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , згідно з якими земельна ділянка площею 0,1000 га була продана за 30 000 гривень та житловий будинок загальною площею 107,5 кв.м., житловою площею 61,5 кв. м. був проданий за 30 000 гривень.

У вказаних договорах купівлі-продажу зазначено, що продавцем є ОСОБА_6 , який діє від імені ОСОБА_5 на підставі довіреності, посвідченої 21.12.2015 року Рене Зекамп, нотаріусом міста Білефельд, країни Німеччина, проте в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 не має паспорту громадянина України для виїзду за кордон. Згідно з відповіддю про надання інформації по підсистемі « ОСОБА_8 » не зафіксовано інформації про перетин Державного кордону України гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, в якості свідків допитані ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які постійно проживали з ОСОБА_5 , доглядали його у зв?язку з його похилим віком та підтвердили, що останній тривалий час за межі України не виїжджав.

Крім того, 09.08.2016 року було укладено два договори купівлі-продажу (житлового будинку та земельної ділянки) за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_7 та ТОВ «Мегатрс» в особі директора ОСОБА_11 , зареєстровані в реєстрі за № 35295 та 35294 від 09.08.2016.

В ході проведення досудового розслідування, 02.09.2016 винесена постанова про визнання житлового будинку загальною площею 107,5 кв. м., житловою площею 61,5 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 0,1000 га, за вказаною адресою, речовим доказом.

В подальшому, відповідно до ухвали Подільського районного суду м. Києва від 08 червня 2023 року у справі №758/6362/23 клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про арешт майна задоволено та накладено арешт на вищевказане майно.

Після цього, 15.06.2023 вказане судове рішення звернено до виконання шляхом подання заяв про державну реєстрацію обтяжень до Центру надання адміністративних послуг Подільської районної в місті Києві державної адміністрації.

В подальшому, стороні обвинувачення, під час розгляду клопотання про скасування арешту стало відомо, що ТОВ «Кристал Агро Груп» набуло право власності на вказані вище об`єкти нерухомого майна вже після накладення відповідного арешту, під час прилюдних торгів (аукціонів).

Однак, відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва від 03,09,2021 у справі №757/46749/16-ц встановлено заборону на проведення торгів з продажу вищевказаного нерухомого майна.

Крім того, відповідно до ухвал Подільського районного суду м. Києва від 21.11.2023 №758/13174/23; від 01.04.2024 №758/3127/24; від 22.04.2024 №758/4552/24 клопотання представників ТОВ «Кристал Агро Груп» про скасування арешту вказаного майна залишені без задоволення, а в одному випадку залишено без розгляду.

Також, відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 22.01.2024 у справі №758/6362/23 апеляційну скаргу представника ТОВ «Кристал Агро Груп» залишено без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Крім того, відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 23.05.2024 у справі №758/3127/24 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ТОВ «Кристал Агро Груп».

Прокурор наголошує на тому, що в подальшому відповідно до ухвали Подільського районного суду м. Києва від 30.05.2024 №758/5566/24, яка була постановлена без повідомлення та виклику сторони обвинувачення, клопотання представника ТОВ «Кристал Агро Груп» про скасування арешту в межах кримінального провадження задоволено, скасовано арешт на вищевказане майно.

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вказаний житловий будинок та земельна ділянка на даний час належить ТОВ «Кристал Агро Груп» .

Враховуючи вищезазначене, а також з метою забезпечення повного та неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність у застосуванні одного із видів заходів забезпечення кримінального провадження - арешту майна.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав із підстав, наведених в ньому, та просив його задовольнити, вказав, що у день постановлення ухвали Подільського районного суду м. Києва від 30.05.2024, справа №758/5566/24, про скасування арешту майна, відбулася перереєстрація права власності на вказане майно.

Представник ТОВ «Кристал Агро Груп» в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора, вказав, що товариство набуло право власності на вказане майно у визначений законом спосіб шляхом придбання під час прилюдних торгів (аукціонів), жодного відношення до вказаного кримінального провадження не має, тому накладення арешту на майно підприємства є необгрунтованим.

Дослідивши клопотання про арешт майна та матеріали кримінального провадження на його обґрунтування, заслухавши думку учасників, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «East/West Alliance Limited» проти України», в п. 167 рішення Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля.

У п.168 суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдається досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого Європейський суд з прав людини надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправданим за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10, ч. 11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим суддею встановлено, що Подільською окружною прокуратурою міста Києва здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0005615 від 21.08.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.190 КК України.

В межах вказаного кримінального провадження ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 08 червня 2023 року у справі №758/6362/23 клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про арешт майна задоволено та накладено арешт на вищевказане майно, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні. Ухвалою Київського апеляційного суду від 22.01.2024 (справа №758/6362/23) апеляційну скаргу представника ТОВ «Кристал Агро Груп» залишено без задоволення, а зазначену ухвалу суду першої інстанції без змін.

В подальшому ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 30.05.2024 (справа № 758/5566/24) скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 08.06.2023 року у справі №758/6362/23, а саме на: земельну ділянку з кадастровим номером :82:312:0009, площею 0,1 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82); житловий будинок, загальною площею 107,5 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82). Підставою скасування арешту заначено те, що органом досудового розслідування не доведено відповідність вказаного майна ознакам речових доказів, наведених в ст. 98 КПК України.

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вказаний житловий будинок та земельна ділянка на даний час належить ТОВ «Кристал Агро Груп» ().

Згідно з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 21.08.2016 внесено відомості за ч.1 ст.358 КК України за фактом підробки правоустановчих документів на будинок АДРЕСА_1 , а 10.06.2024 - за ч.4 ст.190 КК України за фактом заволодіння невстановленими особами майном ОСОБА_5 у особливо великих розмірах.

Постановою прокурора від 10.06.2024 земельну ділянку з кадастровим номером :82:312:0009, площею 0,1 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82); житловий будинок, загальною площею 107,5 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82) визнано речовими доказами у кримінальному провадженні,внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005615 від 21.08.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.190 КК України.

Таким чином, наведене вище свідчить про те, що вказане майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим слідчий суддя має достатні підстави вважати, що таке майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Крім того, також є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, що є належною правовою підставою для арешту вказаного майна.

З огляду на положення ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що в органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно може призвести до зникнення, втрати, пошкодження чи передачі вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У відповідності до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Із урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором, у відповідності до ч.2 ст. 171 КПК України, доведено необхідність накладення арешту на вказане майно, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а тому незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна в частині заборони його відчуження та розпорядження ним може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, у зв`язку з чим накладення арешту на вказане майно є необхідною умовою досягнення дієвості кримінального провадження.

Разом із цим, вимога прокурора в частині накладення арешту на майно шляхом заборони користування та розпорядження ним усім особам, окрім законних представників ОСОБА_5 , задоволенню не підлягає, оскільки прокурором до матеріалів клопотання не долучено жодних доказів на підтвердження того, хто саме та на якій підставі є законними представниками ОСОБА_5 . При цьому в судовому засіданні прокурор не зміг суду повідомити конкретних осіб, які є правонаступниками ОСОБА_5 . Вказані обставини позбавляють суд можливості пересвідчитися у добросовісності розпорядження та користування невстановленими особами майном, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя також враховує, що в даному випадку обмеження права власності ТОВ «Кристал Агро Груп», є розумним і співмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі наведеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно, яке на праві власності належить ТОВ «Кристал Агро Груп», (), а саме на: земельну ділянку з кадастровим номером :82:312:0009, площею 0,1 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82); житловий будинок, загальною площею 107,5 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82), шляхом заборони відчуження вказаного майна та розпорядження ним.

На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 170, 172-174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005615 від 21.08.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.190 КК України, - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке на праві власності належить ТОВ «Кристал Агро Груп», (), а саме на: земельну ділянку з кадастровим номером :82:312:0009, площею 0,1 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82); житловий будинок, загальною площею 107,5 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82), шляхом заборони відчуження вказаного майна та розпорядження ним.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Ухвала про арешт майна, у відповідності до вимог ст. 175 КПК України, виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати слідчому, прокурору, третій особі, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Роз`яснити, що згідно із вимогами ч.1, ч.2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1