Дата документу 24.07.2024 Справа № 335/9833/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
Єдиний унікальний №335/9833/21 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/476/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Крижопіль Вінницької області, громадянина України, який не одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зі слів працює у ТОВ «Цифроторг» на посаді менеджер-експедитор, має вищу освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

слідчого ОСОБА_9 .

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 27 червня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого ОСОБА_10 , погоджене прокурором ОСОБА_7 , та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб, до 24 серпня 2024 року включно.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що дані, які характеризують особу підозрюваного, та обставини кримінального правопорушення, яке, згідно з повідомленням про підозру та наявних у матеріалах клопотання доказів, вчинялось із погрозою застосування насильства до потерпілого, мають підвищену суспільну небезпеку, дають слідчому судді підстави для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. На думку слідчого судді, вказаний запобіжний захід буде відповідати меті його застосування та зможе запобігти ризикам, визначеним ст.177 КПК України, і які існують на цей час.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді застави.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою.

Вказує, що підозрюваний, не має на меті уникати кримінальної відповідальності, так як вину свою у вчиненні кримінального правопорушення не визнає.

Вважає, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з електронним браслетом буде гарантувати виконання підозрюваним на час судового розгляду процесуальних обов`язків та зможе повною мірою запобігти ризику його переховування.

Вказує, що при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор робить акцент лише на підозру та на покарання, яке передбачене цією статтею.

На думку сторони захисту, заявлені прокурором ризики не доведені.

Повідомляє, що підозрюваний від органу досудового розслідування не переховувався, а був мобілізований і ніс службу в певній військовій частині, де йому і було повідомлено про підозру. ОСОБА_6 має постійне місце реєстрації, двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, є особою з інвалідністю II групи.

Зазначає, що, аналізуючи в сукупності всі встановлені обставини, наявність доказів про вчинення злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винним, особу підозрюваного, є всі підстави для зміни підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави в межах, передбачених ст.182 КПК України, який буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, 26 червня 2024 року до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - заступником відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

26 червня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, прокурора, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , тяжкість інкримінованого останньому кримінального правопорушення, суворість можливого покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, дані про особу підозрюваного, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.

Як убачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання доказами, вказаними як в самому клопотанні, так і в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повідомив обставини, за яких ОСОБА_6 вимагав передати йому грошові кошти у сумі 10 000 доларів США (що відповідно до курсу НБУ станом на дату вчинення злочину складало 272 800 гривень) у якості неіснуючого боргу у вигляді штрафних санкцій «за звернення ОСОБА_11 зі скаргою до суду з метою зняття арешту з нерухомого майна без погодження з ОСОБА_6 », які супроводжувались погрозами застосування фізичного насильства та знищення майна потерпілого ОСОБА_11 ; показаннями свідка, який був присутній під час телефонної розмови між потерпілим та ОСОБА_6 щодо вимагання грошових коштів у сумі 10 000 доларів США; показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які узгоджуються з показаннями потерпілого; відомостями з протоколу огляду аудіо запису телефонної розмови між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Окрім того, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

У рішенні Європейського Суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року вказано на те, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 міг вчинити вищевказане кримінальне правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою.

Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що надані слідчим докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.

Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у клопотанні, слідчий суддя фактично дійшов висновку про те, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, існують, а саме ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого; продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Обґрунтовуючи свої висновки в цій частині, слідчий суддя обґрунтовано вказав на те, що дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 , та обставини кримінального правопорушення, яке, згідно з повідомленням про підозру та наявними у матеріалах провадження доказами, вчинялось із погрозою застосування насильства до потерпілого, мають підвищену суспільну небезпеку, дають підстави для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. На думку слідчого судді, вказаний запобіжний захід буде відповідати меті його застосування та зможе запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, які існують на цей час.

З оскаржуваної ухвали убачається, що слідчий суддя при розгляді клопотання врахував дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який не одружений, є батьком двох неповнолітніх дітей, зі слів, працює, зареєстрований за адресою, яка заходиться на тимчасово окупованій території, зі слів, проживає в м.Дніпро.

Слідчий суддя слушно зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження офіційного працевлаштування підозрюваного та наявності у нього постійного місця проживання на території України, яка б не була тимчасово окупованою.

Також, окрім іншого слідчий суддя врахував і ту обставину, що ОСОБА_6 є особою з інвалідністю II групи, що відповідно до чинного законодавства України дає йому можливість безперешкодно перетинати державний кордон України.

Зважив слідчий суддя і на те, що в Дніпровському районному суді м.Києва перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та те, що у провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області перебували і інші кримінальні провадження щодо останнього, в яких судовий розгляд не був завершений внаслідок тимчасової окупації м.Мелітополя Запорізької області.

Таким чином, з огляду на фактичні обставини провадження, ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення та суворість можливого покарання, а також враховуючи відомості про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про доведеність ризиків, вказаних у клопотанні, і про те, що інші запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання цим ризикам.

У зв`язку з викладеним, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є цілком обґрунтованим та відповідає вимогам, визначеним ст.ст.177, 178 КПК України.

З приводу доводів сторони захисту про те, що до підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід - у виді застави чи домашнього арешту, колегія суддів звертає увагу на таке.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вирішувалась питання про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі домашнього арешту та застави, про які заявляла сторона захисту.

Разом з тим, в ухвалі зазначені обставини, з урахуванням яких слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

Вказані висновки слідчого судді стороною захисту не спростовані з наданням відповідних доказів.

Крім того, відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахувавши всі підстави і обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, обґрунтовано не визначив розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, оскільки, виходячи з наявних матеріалів провадження, в т.ч. з показань потерпілого, кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , вчинене із застосуванням насильства.

Колегія суддів притримується такої ж позиції і вважає, що в цьому випадку відсутні достатні підстави для визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу щодо підозрюваного.

Доводи сторони захисту про протилежне, на думку колегії суддів, не є переконливими з огляду на фактичні обставини провадження, відомості про особу підозрюваного та встановлені ризики.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі стороною захисту, та ті, що заявлені при апеляційному розгляді, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Твердження сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі.

В ході апеляційного розгляду на підтвердження доводів, викладених в апеляційній скарзі та наведених в судовому засіданні, стороною захисту надано копію виписки із медичної картки стаціонарного хворого №796 від 24 січня 2023 року, згідно з якою, підозрюваний знаходився на лікуванні у 2023 році з приводу певного захворювання.

Проте, на думку колегії суддів, інформація, що міститься у вищевказаному документі, не свідчить про неможливість знаходження підозрюваного в умовах установи попереднього ув`язнення за станом здоров`я на цей час.

Дані про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження теж відсутні.

На думку колегії суддів, відомості на, які посилається сторона захисту, а саме те, що ОСОБА_6 від органу досудового розслідування не переховувався, має постійне місце реєстрації, двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, є особою з інвалідністю II групи, не зменшують встановлених слідчим суддею ризиків, вказаних вище, та не свідчать про те, що вказаним ризикам можливо запобігти на цій стадії провадження шляхом застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що наявні в матеріалах провадження відомості щодо фактичних обставин інкримінованого ОСОБА_6 злочину, ступень тяжкості цього злочину, суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вказаному злочині, у сукупності з відомостями про особу підозрюваного, свідчать про те, що встановлені ризики є високими.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника підозрюваного, а також ті, що були наведені захисником під час апеляційного розгляду, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції теж не спростовують.

В ході апеляційного розгляду слідчий зазначив, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні ще триває.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи сторони захисту про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.

З матеріалів провадження та з оскаржуваної ухвали убачається, що всі обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання, слідчим суддею дослідженні повно і всебічно.

Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не убачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 27 червня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого ОСОБА_10 , погоджене прокурором ОСОБА_7 , та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб, до 24 серпня 2024 року включно, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3