Справа № 953/6773/24
н/п 1-кс/953/5518/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваної - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання старшого слідчого СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000786 від 12.05.2024, про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов*язання відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженки м. Харкова, громадянки України, з середньою освітою, раніше не судимої, не працюючої, має на утриманні неповнолітню дитину, 2012 р.н., яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

Встановив:

Слідчий СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов*язання відносно ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що 11.05.2024 ОСОБА_5 знаходячись в гостях у своєї знайомої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з якою спілкуватись у неї вдома за адресою: АДРЕСА_2 приблизно о 14:30 скориставшись що за її діями ніхто не спостерігає, достовірно усвідомлюючи, що на території України діє режим воєнного стану введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_7 №64/2022 від 24.02.2022, та неодноразово продовженого, останній раз Указом Президента України ОСОБА_7 №271/2024 від 06.05.2024 на всій території України, діючи умисно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, суспільно небезпечні наслідки свого діяння у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому і свідомо бажаючи їх настання, таємно, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, взяла зі столу кухні кв. АДРЕСА_3 мобільний телефон - смартфон марки «Xiaomi» Mi Play 4/64, котрий належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В подальшому сховавши вказаний телефон собі в кишеню покинула квартиру ОСОБА_6 , тим самим покинула місце вчинення, завдавши потерпілій матеріальну шкоду згідно висновку товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-24/13685 на загальну суму - 1842,50грн.

ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Вказує, що у ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що існує ризик продовження підозрюваним вчинення кримінальних правопорушень та переховування від органів досудового розслідування та суду, враховуючи обставини вчинення правопорушення та дані по особі.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив про його задовольнити.

Підозрювана не заперечувала проти задоволення клопотання.

При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваної встановлено, що вона показання дає добровільно.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази встановив, що в провадженні ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0000786 від 12.05.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України.

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України: Заявою потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 11.05.2024;Протоколом огляду місця події від 11.05.2024;Висновком експерта №СЕ-19/121-24/13685-ТВ від 23.05.2024;Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 ;Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;Протоколом впізнання особи за фотознімками;Копією судово-залогового договору;Протоколом огляду речових доказів.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; - наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому, факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України за викладених у клопотанні обставин.

А тому, вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу. Заперечень з даного питання не надійшло.

Слідчий суддя станом на теперішній час враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, що обґрунтовуються суворістю можливого покарання за кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_5 та обставинами вчиненого, даними по особі підозрюваної.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Слідчий суддя враховує всі дані по особі підозрюваної, що раніше не судима, заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину, проживає в м. Харкові, працює неофіційно.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для обрання запобіжного заходу має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Запобіжний захід може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваній, даних про особу підозрюваної, з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених у статті 177 КПК України, для забезпечення підозрюваною виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

За таких підстав, та з врахуванням того, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства, слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати запобіжний захід підозрюваній саме у вигляді особистого зобов*язання в межах поданого клопотання та повноважень слідчого судді з даного питання, і саме цей запобіжний захід є найбільш сприятливий, з врахуванням всіх обставин справи та забезпечений не порушувати інтереси як держави, так і учасників справи.

Таким чином, спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку про можливість обрання запобіжного заходу, який заявлений у клопотанні в межах досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов*язання, строком на 10 днів, тобто до 04.08.2024 року, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) докласти зусиль до пошуку роботи;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу направити для виконання до відділу поліції за місцем проживання підозрюваної через старшого слідчого СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 .

Встановити строк дії ухвали до 04.08.2024 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваною в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1