Справа № 522/1975/24
Провадження № 1-кс/522/6372/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_2 про арешт майна по матеріалам кримінального провадження № 0000020 від 17.01.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 436?2, ч. 2 ст. 114-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів вказаного кримінального провадження вбачається, що у громадянина України ОСОБА_3 , який усвідомлюючи та достовірно знаючи із засобів масової інформації та інших джерел інформації, про введення правого режиму воєнного стану на всій території України, а також введеної органами державної влади заборони, щодо збору та передачі даних про розміщення сил та засобів ЗС України, у невстановлений період часу, але не пізніше 22.10.2024, виник злочинний умисел, направлений на збір та поширення інформації про розташування ЗС України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, при тому, що дана інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану.

Відтак, ОСОБА_3 , у невстановлений час, але не пізніше 22.10.2024, при невстановлених обставинах, використовуючи акаунт «EARTHLYNIN», увійшов до сервісу « ОСОБА_4 », за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_1 », де рандомно розпочав чат із співрозмовником « ОСОБА_5 ». В ході бесіди, при невстановлених обставинах було здійснено фіксацію/відеозапис екрану.

У подальшому, з метою реалізації вищевказаного злочинного умислу, в ході спілкування із співрозмовником, ОСОБА_3 здійснив поширення інформації, про місце розташування окремих підрозділів Збройних сил України на території заводу «Центроліт» у м. Одеса.

Далі, достовірно розуміючи те, що здійснення такої діяльності є протиправним та за яке передбачена кримінальна відповідальність відповідно до кримінального законодавства України, ОСОБА_3 , який є власником аккаунту « ОСОБА_6 » на відеохостингу « ОСОБА_7 », за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ІНФОРМАЦІЯ_3 , здійснив публікацію відеозапису розмови з співрозмовником « ОСОБА_5 », тривалістю 06 хв. 51 сек., за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Крім того, 22.10.2024, у невстановлений час, ОСОБА_3 , здійснив публікацію відеозапису розмови з співрозмовником « ОСОБА_5 », тривалістю 05 хв. 13 сек., за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_5 » на відеохостингу « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_6 № 808/77016 від 28.10.2024, на вищенаведених відеозаписах містяться посилання на блок-пост № 25 (« ІНФОРМАЦІЯ_7 »), який функціонує з початку повномасштабного вторгнення з боку рф по теперішній час, та входить до загальної системи кругового рубежу оборони м. Одеса (Підстава БР ОУВ «Примор`я» від 13.03.2022 № 220 дск, Спільний наказ Одеської обласної військової адміністрації та командувача ОУВ «Дунай» від 07.08.2023 № 32 дск/20/02-08/дск). Цілодобове функціонування, охорона блок-посту № 25 забезпечується силами і засобами підрозділів військової частини НОМЕР_1 (11 бригада Національної гвардії України), Національної поліції України в Одеській області, військової частини НОМЕР_2 (239 ОКДБ), ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Крім того, на території заводу «Центроліт» тимчасово розміщуються окремі підрозділи військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 бригада національної гвардії України).

За змістом інформації, поширеної на відеохостингу «YouTube» можливо ідентифікувати на місцевості підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, їх укріплені/вогневі позиції, а також систему функціонування, охорони і оборони блок-посту № 25 «Центроліт», у разі передачі цієї інформації громадянам РФ чи іншим, які діють в інтересах російських спецслужб, військових формувань, військовослужбовців РФ, буде завдано шкоди обороноздатності, державній та економічній безпеці України, а також вищевказану інформацію у відкритому доступі не поширювалась та розміщувалась не є загальнодоступною та підлягає захисту від розповсюдження, може бути віднесена до державної таємниці у відповідності до законодавства.

14.11.2024 проведено санкціонований обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:0833, в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон «IT One touch» в корпусі чорного кольору; мобільний телефон «Redmi» imei1: НОМЕР_4 ; imei2: НОМЕР_5 ; Мобільний телефон «Nokia»; банківська картка НОМЕР_6 ; мобільний телефон «Huawei»; мобільний телефон «Meizu».

Постановою слідчого від 14.11.2024 вилучене визнано речовими доками по даному кримінальному провадженню.

Дані речові докази, ОСОБА_3 , з метою приховування своєї причетності до кримінального правопорушення - може знищити, видалити.

Вищезазначене має значення для подальшого здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим потребують детального огляду та досліджень.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів, та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-виховного характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, тобто критеріям речових доказів.

За ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, вилучені предмети можуть бути визнані в якості речових доказів у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим потребують додаткового поглибленого дослідження, в тому числі при проведенні судових експертиз.

Таким чином, всі вилучені в ході обшуку предмети, речі та документи, мають бути збережені для проведення подальших слідчих дій у кримінальному провадженні, для чого слідчий, прокурор, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, повинні вжити необхідних заходів.

Обставини кримінального провадження містять достатні підстави вважати, що без вилучення і арешту у встановленому законом порядку перелічених речей, предметів та документів, вони можуть бути приховані для унеможливлення їх використання в якості речових доказів у кримінальному провадженні.

Вилучені речі, предмети та документи, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження.

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Крім того, вилучені речі, відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, вважаються тимчасово вилученим майном та постановою слідчого визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_2 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, виявлене та вилучене під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:0833, а саме на:

-мобільний телефон «IT One touch» в корпусі чорного кольору;

-мобільний телефон «Redmi» imei1: НОМЕР_4 ; imei2: НОМЕР_5 ;

-мобільний телефон «Nokia»;

-банківська картка НОМЕР_6 ;

-мобільний телефон «Huawei»;

-мобільний телефон «Meizu».

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

15.11.2024