№ провадження 1-кс/208/2310/24
УХВАЛА

Іменем України

31 жовтня 2024 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 (в режимі відео конференції),

підозрюваного ОСОБА_5 (в режимі відео конференції),

захисника ОСОБА_6 (в режимі відео конференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в в Донецькій області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР за №0000560 від 10.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, відносно підозрюваного :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, раніше не судимого, офіційно не працює, не одружений, на утриманні не має неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчийвідділу СУ ГУНП в в Донецькій області звернувся до слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із клопотанням, яким просить застосувати у рамках кримінального провадження внесеного в ЄРДР № 0000560 від 10.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у відношенні ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням розміру застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що в провадженні відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління ГУНП в Донецькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000560 від 10.09.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що на початку вересня 2024 року точної дати не встановлено, ОСОБА_8 зустрів раніше знайомого йому ОСОБА_5 та вході побутових розмов поцікавився з приводу з`ясування законних обставин перетину державного кордону України, після чого у ОСОБА_5 виник умисел на організацію незаконного переправлення особи через держаний кордон України, при цьому усвідомлюючи, що на період дії правового режиму воєнного стану, введеного Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2112-IX від 21.04.2022, та постанови КМ України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» № 57 від 27.01.1995, виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється.

Реалізовуючи свій злочинний умисел на організацію незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, з корисливого мотиву, ОСОБА_5 маючи умисел на протиправне збагачення шляхом організації незаконного переправлення громадян України, які підлягають мобілізації під час дії воєнного стану, через державний кордон України до країн Європейського Союзу за грошову винагороду, усвідомлюючи, що має необхідні зв`язки та можливості направлені на забезпечення успішної реалізації злочинного умислу щодо здійснення незаконного переправлення осіб через державний кордон України, за власної ініціативи запропонував ОСОБА_8 свою допомогу щодо незаконного переправлення його через державний кордон України за грошову винагороду, у зв`язку з чим, надав йому свій номер телефону НОМЕР_1 , для більш детального обговорення способів перетину державного кордону України та отримання на це згоди ОСОБА_8 .

Також ОСОБА_5 з метою організації незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, маючи умисел на протиправне забагачення шляхом організації незаконного переправлення через державний кордон України, запропонував один із варіантів, як можливо дістатися до Республіки Молдова. Тобто, він за грошову винагороду може привезти ОСОБА_8 до м. Вінниця де його довезуть до найближчого з державним кордоном України та Республіки Молдова населеного пункту, після чого він сам перепливе річку та так дістанеться до Республіки Молдова. Після незаконного перетину кордону, його зустрінуть знайомі ОСОБА_5 та допоможуть з оформленням офіційних документів. За всі ці послуги з допомоги і організації в незаконному перетині державного кордону України ОСОБА_8 потрібно буде сплатити ОСОБА_5 5000 доларів США.

У свою чергу, ОСОБА_8 розуміючи, що ОСОБА_5 пропонує йому виїхати за межі України без наявності на те законних підстав, всупереч вище зазначених нормативних актів, якими на період дії воєнного стану в Україні громадянам чоловічої статі віком від 18 до 60 років, які підлягають мобілізації або є особами призовного віку, виїзд за межі України заборонено, усвідомлюючи, що дії ОСОБА_5 , пов`язані із організацією переправлення через державний кордону України, є незаконними, оскільки переправлення відбувається поза пунктами пропуску державного кордону на виїзд, звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Надалі, ОСОБА_8 надав свою добровільну згоду на залучення до конфіденційного співробітництва у кримінальному провадженні, після чого діяв під контролем працівників правоохоронних органів, з метою перевірки дійсності намірів ОСОБА_5 , спрямованих на вчинення кримінального правопорушення.

17.10.2024, приблизно о 10 годині 30 хвилини, ОСОБА_5 , знаходячись в кафе «Челентано», що розташоване за адресою АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою реалізації свого злочинного умислу, всупереч вимог ст. 68 Конституції України та Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, Правил перетинання державного кордону громадянами України затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995, в частині заборони виїзду за кордон України особам призовного віку, при особистій зустрічі висловив ОСОБА_8 наміри, за свого особистого сприяння організувати незаконне переправлення його через державний кордон України, шляхом керівництва такими діями, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками та усуненням перешкод, повідомивши при цьому детальний, покроковий механізм вчинення ним дій та заходів, пов`язаних із незаконним переправленням ОСОБА_8 через державний кордон України поза межами пунктів пропуску на виїзд на територію Республіки Молдова, а також зазначив суму коштів у розмірі 15500 доларів США (що згідно курсу НБУ становить 640603 гривень), яку ОСОБА_8 необхідно буде сплатити за послуги надані ОСОБА_5 в частині забезпечення переправлення через державний кордон України. Крім того, ОСОБА_5 зазначив, що раніше обговорений ним план незаконного перетину державного кордону України на теперішній час не є актуальним, через зміну погодних умов.

У подальшому, 27.10.2024 о 09 годині 16 хвилин, знаходячись в невстановленому місці, за допомогою месенджеру «Телеграмм», ОСОБА_5 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою реалізації свого злочинного умислу, всупереч вимог ст. 68 Конституції України та Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, Правил перетинання державного кордону громадянами України затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995, в частині заборони виїзду за кордон України особам призовного віку, повторно висловив ОСОБА_8 наміри за свого особистого сприяння організувати незаконне переправлення його через державний кордон України, шляхом керівництва такими діями, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками та усуненням перешкод, повідомивши при цьому детальний, покроковий механізм вчинення ним дії та заходів, пов`язаних із незаконним переправленням ОСОБА_8 через державний кордон України поза межами пунктів пропуску на виїзд на територію Республіки Молдова, а також оголосив суму винагороди у розмірі 15500 доларів США (що згідно курсу НБУ становить 640603 гривень), яку ОСОБА_8 необхідно буде передати ОСОБА_5 , крім того останній оцінив особисту винагороду у розмірі 2000 доларів США за послуги с перевезення по території України та ще в 200 доларів США ОСОБА_5 оцінив паливо для автомобіля.

Також, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 , що незаконний перетин кордону України необхідно здійснити до 01.11.2024.

У подальшому, 30.10.2024 о 12 годині 10 хвилин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою реалізації свого злочинного умислу, всупереч вимог ст. 68 Конституції України та Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, Правил перетинання державного кордону громадянами України затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995, в частині заборони виїзду за кордон України особам призовного віку, а саме з метою реалізації свого злочинного наміру, що виражається в особистому сприянні організувати незаконне переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, шляхом керівництва такими діями, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками та усуненням перешкод, прибув на автомобілі CHEVROLET CRUZE д.н.з. НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_4 де зустрівся з останнім.

При цьому, ОСОБА_5 повідомивши детальний, покроковий механізм вчинення ним дії та заходів, пов`язаних із незаконним переправленням ОСОБА_8 через державний кордон України, що полягав у тому, що зараз вони на автомобілі CHEVROLET CRUZE д.н.з. НОМЕР_2 , вирушають до м. Дніпро, де перерахують грошові кошти у сумі 15500 доларів США через обмінний пункт невстановленій в ході досудового розслідування особі, після чого вони поїдуть до м. Одесса де ОСОБА_5 дізнається подробиці переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України. Також ОСОБА_5 зазначив що грошові кошти у розмірі 15500 доларів США (що згідно курсу НБУ становить 641387 гривень), а також 2000 доларів США (що згідно курсу НБУ становить 82756 гривень), за послуги с перевезення по території України до державного кордону та ще 200 доларів США (що згідно курсу НБУ становить 8276 гривень), за паливо для автомобіля, ОСОБА_8 необхідно відразу сплатити ОСОБА_5 .

На виконання вказівок ОСОБА_5 , ОСОБА_8 діючи під контролем, 30.10.2024 о 12 годині 15 хвилин, знаходячись в приміщенні кафе «Мангал» розташованого за адресою АДРЕСА_4 , передав ОСОБА_5 раніше обумовлену. суму коштів у розмір 15500 доларів США (що згідно курсу НБУ становить 641387 гривень), а також 2000 доларів США (що згідно курсу НБУ становить 82756 гривень), за послуги с перевезення по території України до державного кордону та ще 200 доларів США (що згідно курсу НБУ становить 8276 гривень), за незаконне переправлення через державний кордон України поза межами пунктів пропуску на виїзд до Республіки Молдова.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, усуненням перешкод, вчинених із корисливих мотивів, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 332 КК України.

В ході проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадження за наявності достатніх підстав 30.10.2024 складено та вручено письмове повідомлення про підозру у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На думку органу досудового розслідування, інший будь-який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та знизити ризики, які є актуальними.

В судовому засіданні прокурором підтримано клопотання слідчого за його змістом та обґрунтуванням та зазначено, що підставами застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів, а також наявність ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які за своїй сукупності дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, і що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним видом запобіжного заходу який зможе запобігти заявленим ризикам, які є реальними, оскільки ОСОБА_5 пропонував перетнути державний кордон, що свідчить про те, що він має змогу проходити через кордон.

Слідчий в судовому засіданні підтримала своє клопотання, просила задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в ході розгляду клопотання провину визнав частково, а саме, пояснив, що польські документи, які були при ньому та які в нього вилучені під час обшуку, вже не актуальні, оскільки сплив термін їх дії. Виїздити за кордон він не має можливості з причини заборони виїзду за межі країни під час дії ввоєнного стану. Так, він не заперечує, що дійсно була розмова зі свідком ОСОБА_8 , але щодо виїзду за кордон, то його не могло бути, оскільки чоловіків не випускають. Зазначив, що це була шахрайська схема, щоб отримати гроші з цього чоловіка, проте реального виїзду не мало бути. Просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту. У випадку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив встановити розмір застави 20 прожиткових мінімумів, оскільки сума велика, а в нього з рідних є лише мама та бабуся на пенсії, він таксує та намагається заробляти гроші.

Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_6 , в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що підозра є необґрунтованою Так, в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінально правопорушення, але ж передбаченого ч.1 ст.190 КК України, оскільки ним не було зроблено жодних дій з перетину кордону. Підозрюваний і не заперечує, що мав лише намір обманути ОСОБА_8 , а ст.190 КК України передбачає, що відносно підозрюваного не може бути обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Також, не зрозуміло, чому ОСОБА_8 є свідком у даному кримінальному провадженні, а не потерпілим. Слідчим та прокурором не надані відомості щодо ОСОБА_8 , можливо він має підстави для виїзду за кордон, тоді в його діях є провокація. Звернув увагу на те, що стороною обвинувачення не зазначено, яким саме чином підозрюваний намагався здійснити перетин кордону. Стосовно процесуальних моментів, адвокат зазначив, що постанову про залучення коштів винесенно слідчим, проте, таке рішення повинно прийматись прокурором. Також, використання підроблених коштів має відбуватись за контролем прокурора, але така постанова в матеріалах справи відсутня. Відносно ризиків, адвокат зауважив, що вони є недоведеними та необґрунтованими, оскільки підозрюваний не має можливості перетину кордону, тобто ризик переховування не підтверджено, також не доведено ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. З приводу впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, то на даний час є лише один свідок, який провокував підозрюваного, тобто впливати немає на кого. В зв`язку з наведеним, адвокат просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту в період часу з 22-00 до 05-00 год., щоб він мав змогу працювати.

Вислухавши сторони, дослідив клопотання, матеріали кримінального провадження, підстави та обґрунтування покладені в його обґрунтування, приходжу до наступного.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Як встановлено під час розгляду клопотання, 30.10.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 332 КК України,.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів клопотання, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема:

-рапортами оперативних підрозділів;

-протоколами допитів ОСОБА_8 який показав, що ОСОБА_5 запропонував йому спочатку за 5000 доларів США через м. Вінниця перетнути державний кордон України з Молдовою та стати біженцем, та в подальшому так як змінились погодні умови повідомив, що тепер виїзд буде організовано через м. Одесса та вартість послуг зросла до 15500 доларів США, а також потрібно додатково ще сплатити 2200 доларів США за організацію та сприяння ним незаконного перетину державного кордону України з Республікою Молдова, з цією метою вживав активних заходів щодо реалізації переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України поза пунктами пропуску на виїзд з ОСОБА_9 ;

-протоколами огляді грошових кошти в сумі 200 доларів США та імітаційні засоби (несправжні грошові кошти) в сумі 15500 доларів США, що були залучені до провадження як ідентифіковані засоби;

-протоколом обшуку від 30.10.2024;

- протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України від 28.10.2024;

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Фактичні данні щодо обставин, що мають значення для кримінального провадження, надання їм оцінки та встановлення кваліфікаційних складових злочину або їх спростування, не вирішуються слідчим суддею під час розгляду даного клопотання, а тому і не можуть оцінюватися з зазначених підстав.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Виходячи із приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність в обранні підозрюваному запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), що підтверджується, тим що підозрюваний підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 9 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. При цьому, посилання сторони захисту на відсутність на даний час можливості перетину державного кордону, оскільки у підозрюваного протерміновані документи, які надають право на проживання у Польщі, не нівелює ризику переховування на території України.

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України), що обґрунтовується тим, що теперішній час не встановлено всіх місць зберігання речей та документів, що мають значення для кримінального провадження, чорнових / електронних записів з алгоритмом дій учасників, пов`язаних із організацією незаконного переправлення громадян України через державний кордон у зв`язку з чим, підозрюваний, може вжити заходів щодо знищення, спотворення, приховування речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Крім того, аналізуючи отримані на теперішній час докази, які зібрано під час досудового розслідування, є вагомі підстави вважати, що ОСОБА_5 до своєї протиправної діяльності, пов`язаної із організацією незаконного переправлення громадян України через державний кордон залучав інших осіб, у зв`язку з чим, підозрюваний, перебуваючи на волі та маючи свободу дій, може повідомляти відомості, які стали йому відомі в ході слідчих дій у цьому провадженні, а також інші важливі відомості, надавати вказівки на знищення, спотворення або приховання будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, що створить перешкоду для подальшого викриття фактів злочинної діяльності підозрюваного, встановлення всіх її членів та їх притягнення до кримінальної відповідальності

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні(п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), що підтверджується тим, що отримавши матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний володітиме інформацією стосовно характеризуючих, у тому числі біографічних даних свідків, які надали органу досудового розслідування показання, які доводять його причетність до скоєння кримінального правопорушення. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження під час зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки у вказаному кримінальному провадженні наразі залишаються не встановленими особи, які могли виступати посібниками у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи на відомі ОСОБА_5 форми та методи проведення досудового розслідування, підозрюваний використовуючи свою обізнаність, зможе перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у тому числі й шляхом спотворення відповідної інформації, що має значення для досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_5 необхідно обрати найсуворіший запобіжний захід, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.

Лише обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.

Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, будуть недостатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як виходячи зі змісту ст.ст. 179-182 КПК України, вони не позбавляють у повній мірі підозрюваного можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя враховує рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», згідно якого, для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

З досліджених слідчим суддею матеріалів кримінального провадження вбачається, що зібрана доказова база відповідає наведеним вище критеріям. Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».

Слідчий суддя зазначає, що стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням злочину, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Наявність же будь-яких обставин, що є суперечливими, або свідчать про наявність даних, які підлягають перевірці, є завданням органу досудового розслідування під час розслідування справи з метою підтвердження або спростування підозри, яка стала підставою для затримання, що повинно підтвердити або спростувати підозру.

Посилання ОСОБА_5 на необґрунтованість підозри за ч.3 ст.332 КК України, як зазначено вище, спростовано прокурором в ході розгляду клопотання, а тому оцінюючи в сукупності встановлені в ході розгляду клопотання обставини, а також доведеність слідчим та прокурором заявлених ризиків (п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України), доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Посилання адвоката на те, що в діях підозрюваного вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, а не ч.3 ст.332 КК України, слідчий суддя сприймає критично, оскільки справа розглядається в межах поданого клопотання та за наявними матеріалами, відповідно яким на даний час у провадженні СВ СУ ГУНП в Донецькій області перебуває кримінальне провадження за № 0000560 від 10.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, санкція якого передбачає позбавлення волі строком від 7 до 9 років, а отже, відповідно до ст.183 КК України, до підозрюваного може бути застосований найсуворіший запобіжний захід.

Відповідно до практики Європейського суду із захисту прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Також слідчий суддя бере до уваги, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний поза всяким сумнівом здійснюватиме відповідні незаконні дії, проте вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Доходячи до висновку про наявність ризику, слідчий суддя звертає увагу, що ризик не є фактом, а є ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено в судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрюваний може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність є доволі високою.

При цьому слідчий суддя враховує і те, що в судове засідання не було надано доказів того, що застосування будь якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також, слідчий суддя, враховуючи характеризуючи данні на підозрюваного, вважає доведеними ризики, заявлені прокурором, як можливість переховування від органу досудового розслідування та/або суду, так і можливого впливу на свідка, так як їх покази під час розгляду кримінального провадження сприймаються судом безпосередньо. Не виключений і ризик перешкоджаня кримінальному провадженню іншим чином, оскільки у вказаному кримінальному провадженні наразі залишаються не встановленими особи, які могли виступати посібниками у вчиненні кримінального правопорушення.

Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, що обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, встановлюється у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину.

Слідчий суддя вважає, що з врахуванням особи підозрюваного, обставин кримінального правопорушення, встановленими під час судового засідання ризиками, обґрунтованої підозрою за ч. 3 ст. 332 КК України, як тяжкого злочину, а тому враховуючи дані підозрюваного, те, що він є раніше не судимою особою, праціює, хоч і неофіційно, необхідним при обранні запобіжного заходу визначення застави у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, згідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, що дорівнює 3028* 60 = 181680 гривень 00 копійок, яку підозрюваний має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок у порядку, визначеному КМУ, після чого може бути звільнений з-під варти та на нього можуть бути покладені обов`язки, передбачені в ст. 194 КПК України і буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. На переконання слідчого судді, застава здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

На підставі вище зазначеного та керуючись ст.ст. 176-179, 184, 186 КПК України, --

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити частково.

Застосувати в межах кримінального провадження №0000560 від 10.09.2024 року, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4»,строком до 28 грудня 2024 року включно.

На підставі п. 2 ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України визначити ОСОБА_5 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 181680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісмідесят) гривень 00 копійок, після внесення якої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 28 грудня 2024 року включно, а саме:

-прибувати до слідчого, прокурора, суду із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, де він фактично мешкає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками ;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В клопотанні сторони захисту відмовити.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено та проголошено 01.11.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1