УХВАЛА

5 липня 2024 року

м. Київ

справа № 592/11089/20

провадження № 51 - 2469 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 березня 2021 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 27 березня 2024 року,

установив:

До Верховного Суду в межах строку касаційного оскарження надійшла касаційна скарга захисника, в якій вона просить перевірити вказані судові рішення

в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Верховний Суд дійшов висновку,

що її подано без додержання вимог пунктів 4 - 5 ч. 2, ч. 3 цієї статті.

Відповідно до приписів п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у ст. 438 КПК.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що

є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Захисник ОСОБА_4 порушує питання про скасування вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 березня 2021 року та ухвали Сумського апеляційного суду від 27 березня 2024 року через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Водночас захисник не обґрунтовує у чому саме, з огляду на положення статей 404, 405, 409, 412, 419 КПК у їх взаємозв`язку полягають порушення, допущені судом апеляційної інстанції при перевірці вироку місцевого суду за апеляційними скаргами сторони захисту та яким чином ці порушення перешкодили чи могли перешкодити цьому суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення у справі.

Натомість, касаційна скарга захисника, серед іншого, містить у собі доводи, які стосуються неповноти судового розгляду, що не може бути предметом перевірки суду касаційної інстанції відповідно до приписів ч. 1 ст. 433 КПК.

Також, захисник у касаційній скарзі вказує на недоведеність участі

ОСОБА_5 у вчиненні розбійного нападу та при цьому зазначає, що його дії потребують перекваліфікації з ч. 3 ст. 187 Кримінального кодексу України

(далі - КК) на ч. 2 ст. 186 КК, чим допускає суперечності в своїх доводах. Тому,

зі змісту касаційної скарги не зрозуміло, що саме захисник заперечує - винуватість засудженого у вчиненні злочину чи надання судами першої та апеляційної інстанцій неправильної юридичної оцінки діям.

Окрім того, положеннями п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК статті передбачено, що касаційна скарга має містити у собі вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни,

а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий судовий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Проте викладена захисником у касаційній скарзі вимога не узгоджується з цими положеннями закону, оскільки остання, не погоджуючись із вироком місцевого суду та ухвалою суду апеляційної інстанції, просить ці рішення скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

У касаційній скарзі захисник зазначає, що оскаржує також ухвалу Сумського апеляційного суду від 27 березня 2023 року, однак при цьому долучає до касаційної скаргу ухвала, яка постановлена іншою датою.

Вказані недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

За правилами ст. 429 КПК суд касаційної інстанції встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху та надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 березня 2021 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 27 березня 2024 року щодо засудженого ОСОБА_5 залишити без руху і надати їй строк для усунення вказаних недоліків упродовж десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити захиснику, що у разі неусунення недоліків у встановлений строк касаційну скаргу їй буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3