Справа № 487/853/24
Провадження № 1-кп/487/506/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суду м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001106 від 03.07.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Херсон, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, офіційно не працює, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше судимий: 15.06.1998 року Суворовським районним судом міста Херсона за ч. 2 ст. 229-1 КК України (1960 року) до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 20.06.2000 року Суворовським районним судом міста Херсона за ч. 2 ст. 229-1 КК України (1960 року) з частковим приєднанням невідбутої частини покарання за вироком Суворовського районного суду міста Херсона від 15.06.1998 року, до остаточного покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна та лікуванням від наркоманії, звільнений 10.02.2006 року з Дар`ївської ВК Херсонської області №10 у зв`язку з відбуттям строку покарання; 30.09.2010 року Суворовським районним судом міста Херсона за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 17.05.2013 року з Оріхівської ВК Запорізької області №88 у зв`язку з відбуттям строку покарання; 03.09.2014 року Суворовським районним судом міста Херсона за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 25.08.2020 року з Північної ВК Херсонської області №90 у зв`язку із відбуттям строку покарання, 20.11.2023 Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, не має зареєстрованого місця проживання, до затримання проживав за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

29.06.2023 о 18:14 год. ОСОБА_4 , будучи обізнаним про введення на території України воєнного стану, разом з особою, кримінальне провадження відносно якої закрито ухвалою суду від 16.01.2024 на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України, перебував неподалік магазину «АТБ-маркет» за адресою: АДРЕСА_2 , де вони побачили потерпілого ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння.

В подальшому ОСОБА_4 разом з особою, кримінальне провадження відносно якої закрито на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України, довели потерпілого ОСОБА_6 до квартири де він мешкає, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , де у них виник злочинний, корисливий умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном.

Перебуваючи у квартирі ОСОБА_6 без його згоди, ОСОБА_4 та особа, кримінальне провадження відносно якої закрито ухвалою суду від 16.01.2024 на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України, діючи за попередньою змовою між собою, умисно, відкрито, протиправно, із погрозою застосування насильства що виражалось словесною погрозою за невиконання їхніх вимог до потерпілого ОСОБА_6 , який висловлював словесну вимогу покинути приміщення його квартири, з метою заволодіння чужим майном та оберненням його на свою користь, розуміючи, що на території України введено військовий стан, перебуваючи у вищезазначеній квартирі, взяли сумку чорного кольору з червоними елементами та логотипом фірми «Nike», в яку склали документацію належну потерпілому, мобільний телефон марки «Samsung» моделі «S21 Ultra» та ноутбук марки «Lenovo» чорного кольору.

В подальшому, ОСОБА_4 та особа, кримінальне провадження відносно якої закрито ухвалою суду від 16.01.2024 на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України, утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 8000,00 грн.

Таким чином, своїми протиправними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, поєднане з проникненням до житла, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, у вчиненні якого визнається винним.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 декілька разів змінював свою позицію щодо визнання вини, на початку заявивши що провину не визнає, в подальшому зазначив, що свою провину визнає повністю.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що він підтверджує обставини, викладені в обвинувальному акті. Дійсно, вони йшли по вулиці з сином ( ОСОБА_9 ), йшов п`яний чоловік, а другий йому допомагав. Вони допомогли довести п`яного чоловіка до квартири. Умислу на заволодіння майном потерпілого та попередньої змови у них не було. Потерпілий відчинив двері квартири та вони зайшли разом з ним. Події відбувались раптово. Підтвердив, що в квартирі потерпілого викрали сумку з логотипом фірми «Nike», в якій були документи потерпілого, а також мобільний телефон та ноутбук. Потерпілий їм нічого не казав, оскільки був п`яний та не в змозі щось казати, просто сидів на дивані в кімнаті. Викрадені речі принесли в квартиру де на той час проживали. В подальшому в ході обшуку в їх квартирі він видав слідчому сумку з документами потерпілого. Куди поділись телефон та ноутбук потерпілого йому не відомо.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 29.06.2023 біля магазину «АТБ», який розташований по АДРЕСА_2 , він разом зі знайомив вживав алкогольні напої. Приблизно о 18-00 год. вони направилися додому. Через хворі суглоби та вживання алкоголю, він не міг міцно триматися на ногах, а тому коли він спіткнувся, знайомий не зміг його утримати та він впав. В цей час до них підійшли двоє чоловіків та під руки підняли його та потягли його додому. Його знайомий йшов поруч. Біля під`їзду його будинку, на запитання одного з чоловіків, він повідомив, що проживає в квартирі один. Біля під`їзду він подякував чоловікам та сказав, що далі він сам дійде. Але чоловіки наполягали довести його до квартири. Він погодився, щоб вони довели його до ліфту. Але коли приїхав ліфт то чоловіки зайшли разом з ним. Він заперечував, але чоловіки не вийшли з ліфту та поїхали разом з ним. Коли він вийшов з ліфту та направився до своєї квартири, то думав, що чоловіки залишились у ліфті, але коли він відчинив двері своєї квартири, то ці двоє чоловіків зайшли за ним у квартиру. Він спитав у чоловіків, що відбувається та просив їх залишити його квартиру. Старший з чоловіків відповів, що вони подивляться що є в квартирі та пішов ходити по кімнатах, а він пішов за ним. Потім молодший чоловік взяв його під руку та відвів в залу де наказав йому сісти на диван та мовчати. Такі дії чоловіків він сприймав як реальну загрозу своєму життю чи здоров`ю. Старший чоловік забрав його телефон ОСОБА_10 та ноутбук Леново, а молодший чоловік в коридорі взяв його сумку з речами, витрусив з неї речі, а всередину вони поклали його документи та ноутбук. При виході з квартири старший чоловік ще забрав його барсетку. Він впевнений, що в квартиру за ним зайшли саме ті два чоловіка, які допомагали йому дійти до будинку, старший чоловік це обвинувачений ОСОБА_4 , а молодший обвинувачений ОСОБА_11 . В поліцію він у той день не телефонував, оскільки у нього забрали телефон, а вийти з квартири він не міг, оскільки не було ключів. Наступного дня або через декілька днів, точно не пам`ятає, до нього прийшов сусід, якому він розповів про обставини його пограбування та той викликав поліцію. З викраденого майна йому нічого не повернули. Цивільний позов про відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди в сумі 10000 грн. та завданої моральної шкоди в сумі 20000 грн. він підтримує та просить задовольнити.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що вона проживає в одному будинку з потерпілим ОСОБА_13 , її квартира знаходиться у другому під`їзді, а квартира ОСОБА_14 в п`ятому. Влітку 2023 року, точної дати не пам`ятає, вона зустріла ОСОБА_15 в магазині. Потім повернулась додому. Через деякий час, знаходячись на балконі своєї квартири вона бачила як двоє незнайомих чоловіків вели ОСОБА_15 під руки, а поруч з ними йшов наглядно їй знайомий чоловік, який торгував на вулиці біля магазину «АТБ». Спочатку вони повели ОСОБА_15 до третього під`їзду, а потім розвернулися та повели його у п`ятий під`їзд. Що було далі їй не відомо, оскільки вона зайшла в квартиру.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що він проживає у квартирі по сусідству з потерпілим ОСОБА_6 . Приблизно 02.07.2023, точно дату не пам`ятає, він зайшов у гості до ОСОБА_6 , який йому розповів про пограбування. ОСОБА_6 йому розповів, що він себе погано почував та два незнайомих чоловіка йому допомогли дійти до дому. Потім ці два чоловіка зайшли слідом за ним до квартири, посадили його на диван, а самі почали ходити по квартирі та збирати речі потерпілого. ОСОБА_6 йому сказав, що ті чоловіки забрали його речі (документи, ключі, карточки, мобільний телефон, ноутбук, сумку) та пішли. Після цього він викликав поліцію. Потерпілий не міг викликати поліцію, оскільки у нього не було телефону та ключів від квартири.

Крім того, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України підтверджується доказами фактичними даними, отриманими у передбаченому КПК України порядку, які містяться у речових доказах, показах, зафіксованих у процесуальних документах та безпосередньо досліджених судом, зокрема:

У протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.07.2023 зафіксовано звернення ОСОБА_6 до Миколаївського РУП із заявою, в якій він просить вжити заходів до невідомих осіб, які 29.06.2023 приблизно о 18-00 год. застосовуючи погрозу фізичного насильства, перебуваючи в його квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , заволоділи належним йому майном, а саме: ноутбук, мобільний телефон, банківські картки різних установ.

Факт виклику поліції підтверджується рапортом старшого інспектора чергового Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_17 від 02.07.2023, відповідно до якого 02.07.2023 о 09:34 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою АДРЕСА_4 дні тому стався грабіж в квартирі сусіда, якого в стані сп`яніння приводили 3 чоловіка, після чого в його присутності стали ходити по квартирі, перевіряючи усі шухляди, забрали документи на квартиру, ноутбук, телефон, 4 банківські картки.

У протоколі огляду місця події від 02.07.2023 зафіксовано проведення слідчим огляду квартири АДРЕСА_5 , в ході якого вилучено сліди папілярних узорів.

З протоколу огляду місця події від 02.07.2023 вбачається проведення слідчим огляду ділянкі місцевості за адресою м. Миколаїв, вул. Генерала Карпенка, 2, де по вул. Біла знаходиться супермаркет ТОВ «АТБ», на якому виявлено камери відеоспостереження.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.07.2023 вбачається, що свідок ОСОБА_18 впізнав на фото №2 (зображений ОСОБА_4 ) чоловіка, який 29.06.2023 приблизно о 18-00 год. підійшов до нього біля магазину «АТБ» по АДРЕСА_2 та запропонував допомогти.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.07.2023 вбачається, що свідок ОСОБА_18 впізнав на фото №3 (зображений ОСОБА_11 ) чоловіка, який 29.06.2023 приблизно о 18-00 год. підійшов до нього біля магазину «АТБ» по АДРЕСА_6 та запропонував допомогти.

У протоколі зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 09.07.2023 зафіксовано здійснення слідчим копіювання на оптичний диск показань технічних приладів та технічних засобів камер зовнішнього відеоспостереження, розміщених на фасаді магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , а саме записів з камер відео спостереження за 29.06.2023.

Зміст відеофайлів, які містяться на оптичному диску, отриманому в ході зняття слідчим 09.07.2023 показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису з камер зовнішнього відеоспостереження розміщених на фасаді магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , за 29.06.2023, зафіксований у протоколі огляду документів від 09.07.2023.

Оглянутими в судовому засіданні відеозаписами з камер зовнішнього відеоспостереження, розміщених на фасаді магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , за 29.06.2023, підтверджуються покази потерпілого ОСОБА_6 , що обвинувачений ОСОБА_4 29.06.2023 в період часу з 18:13 по 18:17 год., тримаючи під руку ОСОБА_6 допомагав відвести його додому.

З протоколу обшуку від 12.07.2023 з відеозапису його проведення, оглянутого в судовому засіданні, вбачається проведення слідчим ОСОБА_19 за участю двох понятих, підозрюваного ОСОБА_4 , обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_7 , в ході якого ОСОБА_4 видав сумку чорно-червоного кольору з логотипом фірми «Nike» та папку для паперів синього кольору всередині якої знаходяться документи на ім`я ОСОБА_6 . Вказана сумка вилучена та запакована до сейф-пакету WAR1766313, папка з документами вилучена а запакована до сейф-пакету WAR1616936.

У протоколі тимчасового доступу до речей і документів від 21.07.2023 зафіксовано отримання слідчим, на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.07.2023 (справа №487/4016/23, провадженя №1-кс/487/2212/23) доступу до відеозаписів з камер відеоспостереження відділення Нової Пошти №9 у м. Миколаєві, розташованого за адресою АДРЕСА_8 , за 29.06.2023 та отримання їх копій, які записано на оптичний диск.

Зміст відеофайлів, які містяться на оптичному диску, отриманому в ході тимчасового доступу до відеозапису з камер відеоспостереження відділення Нової пошти №9 м. Миколаєва, розташованого за адресою АДРЕСА_8 , зафіксований у протоколі огляду документів від 21.07.2023.

Оглянутими в судовому засіданні відеозаписами з камер відеоспостереження відділення Нової Пошти №9 у м. Миколаєві, розташованого за адресою АДРЕСА_8 , за 29.06.2023, підтверджується, що ОСОБА_4 29.06.2023 о 18:33 год. проходив біля вказаного відділення, тримаючи в руці (18:33:07), а потім на плечі (18:33:17 та 18:33:19) спортивну сумку темного кольору з логотипом фірми «Nike».

У протоколі проведення слідчого експерименту від 22.07.2023 та додатку до нього відеозаписі його проведення за участю потерпілого ОСОБА_6 зафіксовано відтворення на місці події дій потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_4 та особи, кримінальне провадження відносно якої закрито на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України, та повністю підтверджуються покази, які були надані в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_6 .

Відповідно до протоколу пред`явлення речей для впізнання від 29.08.2023, потерпілий ОСОБА_6 серед пред`явлених для впізнання чотирьох сумок впізнав сумку під №3 чорно-червоного кольору з логотипом фірми «Nike», які 29.06.2023 було викрадено з його квартири.

Висновком експерта №3780/23 від 29.08.2023 встановлено, що ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung» моделі « Galaxy S21 Ultra» з об`ємом пам`яті 128gb, бувшого у використанні, з урахуванням зносу, станом на 29.06.2023 становила 7750 грн.

Досліджені та вище перелічені докази визнані судом належними та допустимими, оскільки отримані у порядку встановленому КПК України, у своїй сукупності підтверджують існування обставин, що мають значення для кримінального провадження. Підстав для визнання доказів недопустимими судом не встановлено.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, а кваліфікацію його дій вірною.

При обранні покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, враховує обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий, лікування у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не проходив, має ряд хвороб, за місцем відбування покарання в ДУ «Миколаївській слідчий ізолятор» характеризується посередньо.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

Суд критично оцінює доводи сторони захисту щодо наявності такої пом`якшуючої обставини як щире каяття, оскільки щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню заданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Проте, як слідує з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 фактично частково визнає свою винну у вчиненні інкримінованого правопорушення, в своїх показах плутається, намагаючись виправдати себе, що в сукупності, на думку суду, не може свідчити беззаперечно про щирість його каяття.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, конкретних обставин їх вчинення, наслідків вчиненого, даних про його особу, суд вважає, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання, передбачене санкцією ч.4 ст. 186 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 7 років, що є необхідним й достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів, та на думку суду відповідатиме меті кримінального покарання.

Клопотання обвинуваченого щодо призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України, судом не може бути задоволене, оскільки призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливо лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Проте, в ході судового розгляду судом не встановлено обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Посилання обвинуваченого на часткове відшкодування завданої потерпілому шкоди є безпідставним, оскільки матеріали справи не містять доказів такого відшкодування, потерпілий в судовому засіданні пояснював, що шкода йому не відшкодована, а вилучення сумки потерпілого та його документів не є наслідком добровільних дій обвинуваченого, оскільки були видані ним працівникам поліції лише після початку обшуку за місцем його проживання.

Наявність у обвинуваченого певного переліку хвороб, а також його вік не є обставинами, які пом`якшують покарання, в зв`язку з чим взяті судом до уваги при призначення покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.4 ст. 186 КК України.

Крім того, враховуючи, що злочин, за який ОСОБА_4 засуджується даним вироком, вчинено до постановлення попереднього вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.11.2023, суд вважає необхідним призначити покарання за сукупністю злочинів із застосуванням правил, встановлених ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, зарахувавши в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, покарання, відбуте частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу, а саме з 25.12.2023 до дня набрання цим вироком законної сили. Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_4 підлягає зарахуванню попереднє ув`язнення з дня затримання 14.07.2023 до 24.12.2023 включно (набрання вироком суду від 20.11.2023 законної сили 25.12.2023) у співвідношенні один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди в сумі 10000 грн. та в рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди в сумі 20000 грн.

Вирішуючи цивільний позов, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Положеннями ст.. 129 КПК України встановлено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

З матеріалів справи встановлено, що на підтвердження розміру завданої матеріальної шкоди в ході досудового розслідування було проведено судово-товарознавчу експертизу №3780/23 від 29.08.2023, відповідно до висновку якої ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung» моделі «Galaxy S21 Ultra» з об`ємом пам`яті 128gb, бувшого у використанні, з урахуванням зносу, станом на 29.06.2023 становила 7750 грн.

Проте, матеріали кримінального провадження не містять доказів щодо вартості ноутбуку «Lenovo» та потерпілим в ході судового розгляду таких доказів не надано.

Приймаючи до уваги, що вина ОСОБА_4 у відкритому заволодінні майном потерпілого ОСОБА_6 доведена під час судового розгляду даної справи, суд з урахуванням наданих доказів щодо розміру завдано матеріальної шкоди, вважає необхідним, відповідно до ст. 1166 ЦК України, задовольнити цивільний позов ОСОБА_6 частково та стягнути з ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди на користь ОСОБА_6 7750 грн.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд враховує характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав потерпілий, характер немайнових втрат (їх тривалості), час та зусилля, необхідні для відновлення порушених прав (необхідність приймати участь у процесуальних діях під час досудового розслідування та в судових засіданнях). При цьому, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 10000 грн.

Питання про речові докази, судові витрати та арешти майна суд вирішує відповідно до ст.ст. 100, 124, 174 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України і призначити йому покарання 7 (сім) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за даним вироком та вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.11.2023 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 7 (сім) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

В строк покарання ОСОБА_4 зарахувати попереднє ув`язнення день за день в період з 14.07.2023 по 24.12.2023 включно та частково відбуте покарання за попереднім вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.11.2023 з 25.12.2023 до дня набрання цим вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 260 грн. (двісті шістдесят гривень).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 7750 грн. (сім тисяч сімсот п`ятдесят гривень).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн. (десять тисяч гривень).

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, застосовані ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.07.2023 (справа №487/4016/23 провадження №1-кс/487/2297/23) про накладення арешту на майно скасувати.

Речові докази:

- сумка фірми «Nike» чорного кольору, поміщено до сейф-пакету WAR1766313; папка для паперів синього кольору, довідка про склад сім`ї, технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_5 , розпорядження №137 від 30.03.2006 р., документи про реєстрацію права власності на нерухоме майно, свідоцтво про право власності на нерухоме майно (копія) ні імя ОСОБА_6 , копія договору дарування квартири АДРЕСА_9 , копія витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно кв. АДРЕСА_9 , технічний паспорт на вказану квартиру, договір дарування квартири АДРЕСА_9 та витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно на дану квартиру, копія договору дарування квартири АДРЕСА_5 , договір дарування квартири АДРЕСА_10 , довіреність на імя ОСОБА_20 та витяг з реєстру довіреностей, посвідчення фірми «Дестро» на імя ОСОБА_6 , посвідчення клієнта «ПУМБ» на імя ОСОБА_6 , свідоцтво про смерть ОСОБА_21 , свідоцтво про смерть ОСОБА_22 , свідоцтво про смерть ОСОБА_23 , копія паспорту ОСОБА_24 та інша документація, поміщено до сейф-пакету WAR1616936, передані до кімнати речових доказів Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області повернути потерпілому ОСОБА_6 .

- оптичний диск з відеозаписами з камер зовнішнього відеоспостереження, розміщених на фасаді магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , за 29.06.2023; оптичний диск з відеозаписами з камер відеоспостереження відділення Нової Пошти №9 у м. Миколаєві, розташованого за адресою АДРЕСА_8 , за 29.06.2023; оптичний диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 зберігати в матеріалах судової справи.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка тримається під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його оголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1