УХВАЛА

21 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 405/6171/23

провадження № 51-4576 ск 24

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 березня 2024 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 2 липня 2024 року,

установила:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши подану касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що при зверненні не було додержано приписів пунктів 4, 5 ч. 2, ч. 3 цієї статті.

Згідно з положеннями закону в касаційній скарзі має бути зазначено правове обґрунтування заявленої вимоги, адже суд касаційної інстанції (далі - Суд) є судом права, а не факту. Цей суд уповноважений скасувати чи змінити оспорювані рішення виключно на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК. У силу ст. 433 цього Кодексу Суд не ревізує повноти розгляду, не перевіряє висновки щодо фактичних обставин кримінального провадження, а при вирішенні справи виходить з обставин, установлених судами попередніх інстанцій. Тому, заперечуючи законність судових рішень, особа має конкретно вказати, у чому полягають допущені, на її думку, істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК є підставами для скасування оспорюваних вироку й ухвали.

Цього не було враховано при зверненні до Верховного Суду.

За змістом касаційної скарги, у ній її авторка, не погоджуючись із судовими рішеннями, у тому числі з юридичною оцінкою за ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України (далі - КК), просить їх скасувати і закрити кримінальне провадження.

Однак,наполягаючи на перекваліфікації діяння з ч. 4 ст. 186 на ч. 4 ст. 185 КК, скаржниця не обґрунтовує в аспекті статей 84-87, 91, 94, 370, 413 КПК, ураховуючи орієнтири, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України № 12 від 25 грудня 1992 року «Про судову практику у справах про корисливі злочини проти приватної власності» та встановлені в справі факти, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність і допущення таких порушень, котрі зумовлюють обов`язкову зміну судових рішень на підставі п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК.

Також у поданій скарзі захисник, наводячи свою оцінку доказам, твердить про неповноту розгляду, що в силу ст. 433 вказаного Кодексу не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури.

Разом із цим попри те, що вирок переглядався в апеляційному порядку в касаційній скарзі не наведено в розрізі статей 404, 405, 412, 413, 419 КПК обґрунтування незаконності ухвали. Авторка скарги не вказує, яких конкретних доводів сторони захисту не розглянув суд апеляційної інстанції і не дав на них відповідей.

Крім того, звертаючись з вимогою про закриття кримінального провадження, захисник не зазначає у прохальній частині скарги конкретної правової підстави для цього.

Водночас, указуючи на необхідність застосування Верховним Судом закону, який усуває караність діяння (Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ) у частині засудження ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК, скаржниця залишила поза увагою те, що таке питання може вирішуватись на стадії провадження з виконання судових рішень місцевим судом, у межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок (п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК, ч. 2 ст. 74 КК).

Також захисник просить проводити касаційний розгляд за участю ОСОБА_5 , але у розумінні ч. 4 ст. 430 КПК таке клопотання має заявити засуджений.

Недодержання при зверненні ст. 427 КПК перешкоджає відкриттю касаційного провадження.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 березня 2024 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 2 липня 2024 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків упродовж п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3