Справа № 524/6032/24
Провадження 1-кп/524/567/24
УХВАЛА

04.10.2024 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

представника потерпілого - виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду м.Кременчука Полтавської області матеріали обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001054 від 12.07.2021 року відносно вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 191 ч.2, ст.366 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про повернення цивільного позову прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , в якому він зазначає наступне.

Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України направлено для розгляду по суті до Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області. Разом із обвинувальним актом до суду надійшов і цивільний позов прокурора у кримінальному провадженні прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , поданого в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення з останнього коштів у сумі 241 958 гривень 20 копійок за відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Захисник ОСОБА_4 звертає увагу на те, що, як передбачено ст. 128 ч. 5 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Процесуальні дії суду при заявлені під час підготовчого судового засідання кримінальної справи клопотання про повернення цивільних позовів не врегульовані КПК України.

Відповідно до ст. 185 ч. 4 п. 1 ЦПК України крім цього, заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Як передбачено ст. 7 КПК України однією з засад кримінального провадження є диспозитивність.

Згідно ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами.

Відповідно до ст. 9 ч.6 КПК України у разі, якщо положення цього Кодексу не регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Отже, виходячи з такої засади кримінального судочинства, як диспозитивність, захисник ОСОБА_4 вважає, що існують підстави для повернення цивільного позову прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , поданого в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення з останнього коштів у сумі 241 958 гривень 20 копійок за відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, виходячи із наступного:

Статтею 128 ч. 3 КПК України зазначено, що цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Цивільний позов може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом, також в інтересах громадян, які через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права. Прокурор, який пред`являє цивільний позов у кримінальному провадженні, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді, передбачених частиною четвертою статті 25 Закону України «Про прокуратуру». Для представництва інтересів громадянина в суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, а також письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення ним представництва.

Відповідно до частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Аналіз частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може підтвердити наявність підстав для представництва інтересів держави в суді шляхом надання належного обґрунтування, підтвердженого достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду, запитами, а також копіями документів, отриманих від суб`єкта владних повноважень, що свідчать про наявність підстав для відповідного представництва.

При цьому, ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що право подання позовної заяви, апеляційної чи касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, заяви про перегляд судового рішення Верховним Судом надано Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури. Встановлено також, що повноваження прокурорів, передбачені цією статтею, здійснюються виключно на підставах та в межах, передбачених процесуальним законодавством, тобто закріплений пріоритет положень відповідних процесуальних кодексів.

Порядок організації діяльності прокурорів щодо представництва інтересів держави в суді визначений, зокрема, наказом Генерального прокурора України «Про організацію діяльності прокурорів щодо представництва інтересів держави в суді та при виконанні судових рішень» від 21.09.2018 №186, який визначає джерела інформації, з яких прокурор встановлює необхідність здійснення представництва, форми такого представництва, порядок організації роботи прокурора щодо подання позовних заяв, апеляційних чи касаційних скарг.

Таким чином, законодавством України закріплене право прокурора звертатися з позовом до суду, однак підстави та умови такого звернення чітко регламентовані та не можуть тлумачитись розширено, оскільки у протилежному випадку це суперечитиме, серед іншого, конституційним принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та принципу змагальності сторін (ч. 2 ст. 129 Основного Закону України).

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 7 грудня 2018 року у справі №924/1256/17, здійснюючи тлумачення ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» у системному зв`язку з положеннями процесуального законодавства, зазначила, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду (ВП ВС) у постанові від 26 червня 2019 року у справі №587/430/16-ц конкретизувала вищенаведені висновки Об`єднаної палати Касаційного господарського суду, вказавши на необхідність у кожному конкретному випадку перевіряти: 1) доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати захист законних інтересів у спосіб, який обрав прокурор та 2) доводи прокурора з приводу відсутності органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави.

Захисник ОСОБА_4 наголошує на тому, що відповідно до положень ч. 3 ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором, а як слідує із позовної заяви, прокурор подає позов в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Отже, позовні вимоги подано не від імені та в інтересах держави, а від імені та в інтересах органу місцевого самоврядування, який має власні рахунки, штат юристів та повноваження подавати позови, а прокурор не має повноважень на ведення справ в частині таких вимог.

Вказані висновки суду узгоджуються з правовою позицією висловленою в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 року у справі №359/3373/16-ц.

Також захисник ОСОБА_4 зазначає, що із цивільного позову прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 взагалі не вбачається, що прокурор Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 повідомив про його звернення із цивільним позовом до суду Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, доказів цього суду не надано, до цивільного позову прокурором не долучено, також прокурор не навів у позовній заяві жодних доводів щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади, а саме у Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, здійснювати захист своїх законних інтересів у спосіб, який обрав прокурор та не зазначила доводів із приводу відсутності органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави. Також із поданої позовної заяви не вбачається обґрунтування прокурором наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді, передбачених частиною четвертою статті 23 Закону України «Про прокуратуру», а тому, захисник ОСОБА_4 вважає, що позов прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , поданий в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення з останнього коштів у сумі 241 958 гривень 20 копійок за відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, слід повернути прокурору Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 .

Також, захисник ОСОБА_4 зазначає, що на підставі листа Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області за вих.№01-36/8700, підписаного керуючим справами виконкому міської ради ОСОБА_7 , представником потерпілої особи Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в рамках кримінального провадження №00001054 визначено провідного спеціаліста-юриста відділу з земельних питань та опрацювання проектів актів органу місцевого самоврядування юридичного департаменту виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області ОСОБА_6 , що підтверджується відповідною процесуальним рішенням слідчого. За таких обставин виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області набув статусу потерпілого в цьому кримінальному провадженні та користується правами, передбаченими ст. 56 КПК України, де зокрема вказано в пункті 10 ч. 1, що потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом. Дане право реалізується шляхом подання цивільного позову.

Враховуючи вищевикладене, захисник ОСОБА_4 просить суд позов прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 (в інтересах Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області) до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення з останного грошових коштів у сумі 241 958 гривень 20 копійок за відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, повернути прокурору Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 .

Суд вислухавши думку учасників процесу, вважає що клопотання захисника ОСОБА_4 підлягає задоволенню з наступних підстав :

Згідно ст. 315 ч.2 п.5 КПК України з метою підготовки до судового розгляду суд: вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.

Як передбачено ст.128 ч.5 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Процесуальні дії суду при заявлені захисником під час підготовчого судового засідання кримінальної справи клопотання про повернення цивільних позовів не врегульовані КПК України.

Відповідно до ст. 185 ч.4 п.1 ЦПК України крім цього, заява повертається у випадках, коли: заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Як передбачено ст. 7 КПК України однією з засад кримінального провадження є диспозитивність.

Згідно ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами.

Відповідно до ст. 9 ч.6 КПК України у разі, якщо положення цього Кодексу не регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Суд приходить до висновку, виходячи з такої засади кримінального судочинства, як диспозитивність, що існують підстави для повернення цивільного позову прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 ( в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах - виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області )до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення 241958 грн. шкоди , заподіяної кримінальним правопоуршенням , виходячи із наступного :

Статтею 128 ч.3 КПК України зазначено, що цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Цивільний позов може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом, також в інтересах громадян, які через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права. Прокурор, який пред`являє цивільний позов у кримінальному провадженні, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді, передбачених частиною четвертою статті 25 Закону України "Про прокуратуру". Для представництва інтересів громадянина в суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, а також письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення ним представництва.

Відповідно до частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Аналіз частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може підтвердити наявність підстав для представництва інтересів держави в суді шляхом надання належного обґрунтування, підтвердженого достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду, запитами, а також копіями документів, отриманих від суб`єкта владних повноважень, що свідчать про наявність підстав для відповідного представництва.

При цьому ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що право подання позовної заяви, апеляційної чи касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, заяви про перегляд судового рішення Верховним Судом надано Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури. Встановлено також, що повноваження прокурорів, передбачені цією статтею, здійснюються виключно на підставах та в межах, передбачених процесуальним законодавством, тобто закріплений пріоритет положень відповідних процесуальних кодексів.

Порядок організації діяльності прокурорів щодо представництва інтересів держави в суді визначений, зокрема, наказом Генерального прокурора України «Про організацію діяльності прокурорів щодо представництва інтересів держави в суді та при виконанні судових рішень» від 21.09.2018 № 186, який визначає джерела інформації, з яких прокурор встановлює необхідність здійснення представництва, форми такого представництва, порядок організації роботи прокурора щодо подання позовних заяв, апеляційних чи касаційних скарг.

Таким чином, законодавством України закріплене право прокурора звертатися з позовом до суду, однак підстави та умови такого звернення чітко регламентовані та не можуть тлумачитись розширено, оскільки у протилежному випадку це суперечитиме, серед іншого, конституційним принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та принципу змагальності сторін (ч. 2 ст. 129 Основного Закону України).

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 7 грудня 2018 року у справі № 924/1256/17, здійснюючи тлумачення ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» у системному зв`язку з положеннями процесуального законодавства, зазначила, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

При цьому Велика Палата Верховного Суду (ВП ВС) у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц конкретизувала вищенаведені висновки Об`єднаної палати Касаційного господарського суду, вказавши на необхідність у кожному конкретному випадку перевіряти: 1) доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати захист законних інтересів у спосіб, який обрав прокурор та 2) доводи прокурора з приводу відсутності органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави.

Із цивільного позову прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 взагалі не вбачається, що прокурор Кременчуцької окружної прокуратури повідомив про його звернення із цивільними позовами до суду виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області , доказів цього суду не надано, до цивільного позову прокурором не долучено, також прокурор не навів суду доводи щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади, а саме виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області здійснювати захист законних інтересів у спосіб, який обрав прокурор та не зазначив доводи з приводу відсутності органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави, також не вбачається обґрунтування прокурором Кременчуцької окружної прокуратури наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді, передбачених частиною четвертою статті 23 Закону України "Про прокуратуру", також із листа керуючого справами виконкому міської ради ОСОБА_8 від 28.052024 року №01-36/8700 , наданим суду прокурором вбачається , що згідно за інформацією наданою Комунальним виробничим підприємством "Кременчуцьке міське управління капітального будівництва " Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області , не має статусу потерпілої особи в кримінальному провадженні № 0001054 від 12.07.2021 року, хоча в обвинувальному акті зазначено , що ОСОБА_5 заволодів коштами Комунального виробничого підприємства "Кременчуцьке міське управління капітального будівництва " Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області , спричинивши останньому матеріальну шкоду ( збитки ) в сумі 241958,20 грн., але позов поданий прокурором в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах - виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, а не вище зазначеного підприємства ,також із листа вбачається , "що про наявність висновку судової будівельно - технічної експертизи № СЕ №-19/117-23/14828-БТ від 02.04.2024 року стало відомо виконавчому комітету із даного листа прокурора , при цьому зміст висновку їм не було доведено , що об`єктивно позбавляє можливості вжиття заходів судового характеру" , а тому суд вважає позов прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 ( в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах - виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області )до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення 241958 грн. шкоди , заподіяної кримінальним правопорушенням повернути прокурору Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 7, 9, 26, 128, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення позову прокурора (в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах - виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області ) прокурору Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 - задовольнити.

Позов прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 ( в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах - виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області ) до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення 241958 грн. шкоди , заподіяної кримінальним правопорушенням повернути прокурору Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : ОСОБА_9