ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/103/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/299/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 29 травня 2024 року.

Даним вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Семенів Теребовлянського району Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, який не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

визнано винним за ч.1 ст.121 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з дня затримання та направлення для відбуття покарання.

Судом вирішено питання арешту майна, речових доказів та судових витрат.

Згідно з вироком суду, 19 листопада 2023 року близько 20:30 годині між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 за місцем проживання останнього в приміщенні літньої кухні домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , виник раптово словесний конфлікт за розповсюдження неправдивої інформації про особисті стосунки ОСОБА_9 та невістки ОСОБА_7 , в ході якого у ОСОБА_7 виник злочинний намір, спрямований на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на умисне протиправне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , ОСОБА_7 19.11.2023 року приблизно о 20:30 годині, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , під час раптово виниклого конфлікту за розповсюдження неправдивої інформації, взявши в ліву руку ніж, та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаючи про те, що здоров`я та життя будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально караним, проте нехтуючи цим, діючи цілеспрямовано та рішуче, з прямим умислом, наніс лезом вказаного ножа один удар в ділянку грудної клітки справа ОСОБА_9 , чим спричинив йому тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, а саме: проникаюче поранення правої половини грудної клітки, що проникло в черевну порожнину з пошкодженням внутрішніх органів.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного обвинуваченому покарання та призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Апелянт посилається на те, що ОСОБА_7 під час досудового розслідування та судового розгляду справи повністю визнав свою вину, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину.

Зазначає, що потерпілий не наполягав на суворому покаранні, а просив призначити покарання на розсуд суду.

Вважає, що суд не врахував, що між обвинуваченим та потерпілим існували дружні стосунки. ОСОБА_7 розуміє, що вчинив злочин, спричинив ушкодження раптово під час суперечки.

На думку апелянта, відсутність можливості відшкодувати потерпілому матеріальну шкоду, не повинно впливати на визначення міри покарання.

Посилається на те, що ОСОБА_7 є особою передпенсійного віку (28.07.2024 року досягне віку 60 років), тому вважає, призначене йому покарання є занадто суворим, надмірним, не пропорційним, не відповідає тяжкості вчиненого ним злочину.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, що відповідно до ст. 405 КПК України не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах та останньому слові обвинуваченого ОСОБА_7 , в судових дебатах його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, в судових дебатах прокурора, який заперечив апеляційну скаргу, вважає вирок законним, обґрунтованим, просить його залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено та кваліфікація дій відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються сукупністю зібраних доказів, є обґрунтованими, в апеляції не оспорюються, тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Аналізуючи вирок суду в частині призначеного ОСОБА_7 покарання, колегія суддів вважає, що доводи захисника про невідповідність призначеного обвинуваченому покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і за видом є суворим, є необґрунтованими.

Так, призначаючи покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 50, 65 КК України врахував, що воно має бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації.

Для вибору такого покарання враховується ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форма вини, наслідки цього діяння, дані про винну особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, ставлення цієї особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого злочину.

Так, суд врахував, що обвинувачений вчинив умисний злочин проти здоров`я та життя людини, який законом віднесено до категорії тяжких, наслідком якого є спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , взяв до уваги обставини вчиненого кримінального злочину: поведінку обвинуваченого і потерпілого, яка передувала кримінальному правопорушенню, їх взаємовідносини, наявного конфлікту, що створило неприязні стосунки, врахував знаряддя вчиненого злочину, за допомогою якого було нанесено тяжкі поранення - один удар ножем нанесено в ділянку грудної клітки справа потерпілому, які небезпечні для життя в момент заподіяння та спричинив проникаюче поранення правої половини грудної клітки, що проникло в черевну порожнину з пошкодженням внутрішніх органів, тому винний передбачав і бажав заподіяти тяжкі тілесні ушкодження, хоча потерпілий не створював для нього ніякої небезпеки.

Щодо особи обвинуваченого, суд врахував, що за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Суд взяв до уваги обставини, що пом`якшують покарання, а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, при цьому судом врахована думка потерпілого, який вказав, що витрати на лікування в розмірі 10000 грн. йому не відшкодовані та при призначенні покарання поклався на думку суду, за наявності обставини, що обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, суд правомірно призначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченого санкцією ч.1 ст. 121 КК України.

За наведених обставин, призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд виходив з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків, обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, в тому числі і ті, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, особу обвинуваченого та думку потерпілого, тому колегія не вбачає підстав для застосування ст. 75 КК України.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що не має підстав вважати призначене обвинуваченому покарання несправедливим.

Наведені в апеляційній скарзі захисника доводи про те, що обвинувачений є особою передпенсійного віку, не впливає на відповідність призначеного йому покарання.

Доводи апеляційної скарги і матеріали кримінального провадження не містять вказівок на порушення вимог кримінального закону, які були би підставами для зміни вироку.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

Ухвалила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 29 травня 2024 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців.

Судді