Справа № 951/721/24
Провадження №1-кс/951/2/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року селище Козова

Слідчий суддя Козівського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу представника адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 , в порядку, передбаченому п.1 ст.303 КПК України, на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Козівського районного суду Тернопільської області надійшла скарга представника адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 , в порядку, передбаченому п.1 ст.303 КПК України, на бездіяльність яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. З тексту скарги вбачається, що 23.09.2024 ОСОБА_3 надіслав на адресу СПД АДРЕСА_2 заяву про вчинення відносно нього кримінального правопорушення за ст.371 КК України та вимагав внести відповідні відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань та надати йому витяг з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань.

У згаданій заяві зазначав про затримання його зранку 26.08.2024 на вулиці Мириновича у селищі Козова Тернопільського району невідомими людьми у військовій формі та про примусове доставлення його до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 04.10.2024 справу передано на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання відкриття провадження за вказаною скаргою на бездіяльність слідчого, дізнавача прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно з ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає, зокрема, у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Як визначено в ч. 1 ст. 306 КПК, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. 318-380 КПК, з урахуванням положень глави 26 КПК.

Зі змісту положень норм статей глави 26 КПК України випливає, що територіальна підсудність скарг не визначена, однак відповідно до норм Кримінального процесуального Кодексу України заяви, скарги під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Таким чином, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України зазначене правило слід застосовувати і до розгляду скарг та клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за №223-558/0/4-13 від 05.04.2013).

Поряд з цим, положеннями ст. 318 КПК України встановлений порядок судового розгляду кримінальних проваджень, який має здійснюватися з дотриманням вимог ст. 32, 33 КПК України щодо їх територіальної та інстанційної підсудності, що застосовується і при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, відповідно до положень ч. 1 ст.306 КПК України

Отже скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Згідно з положеннями ст. 38 КПК України органами досудового розслідування, що здійснюють досудове слідство і дізнання є 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України; 3) підрозділи детективів органів Бюро економічної безпеки України.

Тобто, чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб - слідчих цих органів досудового розслідування, - а відповідні державні установи - слідчі підрозділи та підрозділи детективів.

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.

З тексту скарги встановлено, що 23.09.2024 ОСОБА_3 надіслав заяву про вчинення, на його думку, кримінального правопорушення та зазначив попередню правову кваліфікацію за статтею 371 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов?язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч.1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб?єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог пункту 1 ст. 6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (див. пункт 98 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України»).

Порушення правил підсудності належить до істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та має наслідком скасування судового рішення. Окрім того порушення слідчим суддею правил територіальної юрисдикції розгляду справи (клопотання) в подальшому може стати підставою для визнання доказу недопустимим.

На підставі викладеного, територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ та сектор дізнання.

Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалах Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 13.10.2020 у справі №607/16332/20 (провадження N 51-4916впс20), від 15.09.2020 у справі № 554/5111/20, від 03.09.2020 у справі № 554/4830/20, від 22.04.2020 у справі № 487/7605/19.

Згідно зі структурою територіальних органів поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області та визначеним штатом Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області в складі вказаних підрозділів Національної поліції визначено Сектор поліцейської діяльності №1 (смт. Козова) Відділу поліції №1 (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області.

Водночас, станом на дату подання заяви про вчинення кримінального правопорушення та на дату подання цієї скарги Сектор поліцейської діяльності №1 (смт. Козова) Відділу поліції №1 (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області не є органом досудового розслідування та не перебуває в межах територіальної юрисдикції Козівського районного суду Тернопільської області.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

Згідно з ч.7 ст. 304 КПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

З урахування встановлених обставин, слідчий суддя дійшов висновку про те, що скарга представника адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 від 04.10.2024 в порядку, передбаченому п.1 ст.303 КПК України, на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення повинна бути подана до місцевого суду за фактичною адресою місцезнаходження органу досудового розслідування чи дізнання.

Згідно з ч. 3 ст. 303 КПК України копія ухвали про повернення скарги невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 9, 113-117, 214, 303-307, 369 - 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , в порядку, передбаченому п.1 ст.303 КПК України, на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити представнику адвокату ОСОБА_2 та особі, в інтересах якої подається скарга - ОСОБА_3 , що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1