Провадження №1-кс/369/2268/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000053 від 07.04.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Києво-Святошинського районного суду надійшло клопотання слідчого СВ Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000053 від 07.04.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

Свої вимоги слідчий мотивує тим, що у провадженні слідчого відділу Бучанського РУП ГУНП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0000053 від 07.04.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 згідно наказу № 10-к від 26.07.2021 та рішення № 9 власника Приватного підприємства «Теплобудсервіс» (далі - ПП «Теплобудсервіс») від 26.07.2021 перебуває на посаді директора ПП «Теплобудсервіс», , виробництво якого розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ЄДРПОУ) від 01.02.2024 ПП «Теплобудсервіс», код 32243824, зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , керівником якої є ОСОБА_4 та має наступні види економічної діяльності: лісопильне та стругальне виробництво; виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів, виробництво дерев`яної тари, виготовлення виробів із бетону для будівництва, тощо.

Відповідно до Статуту ПП «Теплобудсервіс», затвердженого рішенням № 9 від 26.07.2021 виконавчим органом вказаного підприємства є Директор.

Згідно п. 2.3 вказаного Статуту підприємство керується чинним законодавством, цим Статутом, а також внутрішніми нормативними актами.

В свою чергу, директор здійснює керівництво поточною діяльністю підприємства в межах своїх повноважень, визначених цим Статутом, чинним законодавством України (пункт 12.2 Статуту). Має право укладати від імені підприємства договори, контракти, угоди, у тому числі договори (угоди) про відчуження майна підприємства; представляти підприємство у взаєминах з українськими, іноземними юридичними та фізичними особами з усіх питань, пов`язаних з діяльністю підприємства; розпоряджатись майном підприємства; підписувати фінансові, звітні, банківські та інші документи підприємства, тощо. (розділ 12 Статуту).

Відповідно до Договору оренди №1 індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності від 06.01.2015 Державне підприємство "Дослідне господарство «Дмитрівка» Інститут садівництва Національної академії аграрних наук України», , розташоване за адресою: Київська область, Бучанський (Києво-Святошинський) район, с. Дмитрівка, вул. Молодіжна, 1, передало ПП «Теплобудсервіс» в строкове платне користування державне окреме індивідуальне майно - нежитлове приміщення будівлі «Складу міндобрив», площею 290,0 м. кв. та площадку з асфальтним покриттям, загальною площею 1000,0 м. кв., строком на 2 роки 11 місяців, тобто з 06.01.2015 по 06.12.2017 включно, який у подальшому пролонговано. Вказане майно передано відповідно до Акту № 1 від 06.01.2015 приймання - передавання Майна в оренду до умов договору оренди №1 від 06.01.2015 та перебувало у користуванні до 20.10.2023, після чого складено Акт № 10 приймання - передавання Майна з оренди до умов договору оренди №1 від 06.01.2015.

ОСОБА_4 , будучи директором ПП «Теплобудсервіс» та здійснюючи його господарську діяльність у вищевказаному орендованому приміщенні та на площадці, у період часу з 26.07.2021 по 20.10.2023, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, маючи реальну можливість виконувати покладені на нього обов`язки, не забезпечуючи своєчасну утилізацію будівельних та небезпечних відходів, що призвело до псування земель та зниження їх родючості на земельних ділянках з кадастровими номерами :09:003:5011, власником якої є Державне підприємство «Дослідне господарство «Дмитрівка» Інститут садівництва Національної академії аграрних наук України» та земельну ділянку з кадастровим номерам :09:003:5007, власником якої є ОСОБА_5 , не прийнявши необхідних заходів направлених на усунення цих порушень, недотримуючись вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, а саме:

- ст. 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» - суб`єкти права власності на відходи повинні вживати ефективних заходів для зменшення обсягів утворення відходів, а також для їх утилізації, знешкодження або розміщення. Здійснення операцій у сфері поводження з відходами дозволяється лише за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами на визначених місцевими радами територіях із додержанням санітарних та екологічних норм у спосіб, що забезпечує можливість подальшого використання відходів як вторинної сировини і безпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людей;

- ст.33 Закону України «Про відходи» - забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів у тому числі побутових у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на територіях природно-заповідного фонду, на землях природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, в межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об`єктів, у інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людини;

- ч.2 ст. 46 Закону України «Про охорону земель» закріплено, що на підприємства, установи, організації, а також громадян, діяльність яких пов`язана з накопиченням відходів, покладено обов`язок забезпечувати своєчасне вивезення відходів на спеціальні об`єкти, що використовуються для їх збирання, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження і захоронення;

- ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» псування земель - порушення природного стану земель, яке здійснюється без обґрунтованих проектних рішень, погоджених та затверджених в установленому законодавством порядку, забруднення їх хімічними, біологічними та радіоактивними речовинами, в тому числі тими, що викидаються в атмосферне повітря, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами, неочищеними стічними водами, порушення родючого шару ґрунту, невиконання вимог встановленого режиму використання земель, а також використання земель у спосіб, що погіршує їх природну родючість.

Факт забруднення земель та вміст забруднюючих речовин встановлено Державною екологічною інспекцією Столичного округу відповідно до протоколу № 43-23 вимірювань показників складу та властивостей грунтів від 23.08.2023 року.

Таким чином, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді директора ПП «Теплобудсервіс», внаслідок засмічення будівельними та небезпечними відходами, які були відвантажені на території земельних ділянок з кадастровими номерами :09:003:5011, власником якої є Державне підприємство «Дослідне господарство «Дмитрівка» Інститут садівництва Національної академії аграрних наук України» та земельну ділянку з кадастровим номерам :09:003:5007, власником якої є ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до висновку експерта № 1378-Е за результатами проведення судової інженерно-екологічної від 11.04.2024, створив небезпеку для життя, здоров`я людей та довкілля та заподіяв матеріальної шкоди на загальну суму 4127173,31 гривень.

У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, українець, громадянин України, раніше не судимий, працюючий директором приватного підприємства «Теплобудсервіс», зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 .

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінального правопорушення обґрунтовується сукупністю зібраних під час досудового розслідування доказів, зокрема: протоколом огляду місця події від 01.06.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_6 , висновком експерта №1378-Е від 11.04.2024, протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_7 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_5 , повідомленням про підозру ОСОБА_4 , а також іншими доказами в їх сукупності.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинних дій, внаслідок яких створив небезпеку для життя, здоров`я людей та довкілля та заподіяв матеріальної шкоди на території земельних ділянок з кадастровими номерами :09:003:5011, власником якої є Державне підприємство «Дослідне господарство «Дмитрівка» Інститут садівництва Національної академії аграрних наук України» та земельну ділянку з кадастровим номерам :09:003:5007, власником якої є ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 на загальну суму 4127173,31 гривень.

У ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження прокурором до підозрюваного ОСОБА_4 буде пред`явлено цивільний позов в інтересах Державного підприємства «Дослідне господарство «Дмитрівка» Інститут садівництва Національної академії аграрних наук України» та ОСОБА_5 , щодо відшкодування вищевказаних збитків в загальному розмірі 4127173,31 грн. заподіяних внаслідок відповідних злочинних дій.

Як встановлено досудовим розслідуванням, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_4 (код платника податків - НОМЕР_1 ) має на праві приватної власності наступні об`єкти нерухомості:

- квартира загальною площею 45, 8 кв.м., з яких житлова площа 20,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири серія та номер 160, виданий 22.01.2020, видавник ОСОБА_8 . приватний нотаріус Києво-Святошинського району нотаріального округу Київської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224) вартістю 2842326, 44 грн.

- квартира загальною площею 38, 3 кв.м., з яких житлова площа 16, 5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_5 яка належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири серія та номер 1763, виданий 05.09.2019, видавник ОСОБА_9 . приватний нотаріус Києво-Святошинського району нотаріального округу Київської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224) вартістю 1900010, 52 грн.

- земельна ділянка загальною площею 2 га., що за адресою: Київська область Вишгородський район, сщ/рада. Димерська, кадастровий номер :07:148:0001, яка належить ОСОБА_4 на підставі витягу з ДЗК про земельну ділянку, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 24.09.2020, видавник ГУ Держгеокадастр у Київській області, Наказ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність, серія та номер: 10-16600/15-20-сг від 02.11.2020. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 55395246 від 27.11.2020 ОСОБА_10 Нижчедубечанська сільська рада Вишгородського району Київської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 218) вартістю 228255, 44 грн.

Слідчий вказує, що у зв`язку з цим, на вищевказане нерухоме майно ОСОБА_4 необхідно накласти арешт із забороною його відчуження та розпорядження з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (для забезпечення цивільного позову).

На підставі вищевикладеного, слідчий просив з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, постановити ухвалу, якою в кримінальному провадженні № 0000053 від 07.04.2023 накласти арешт на нерухоме майно, належне на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_11 (код платника податків - НОМЕР_1 ), із забороною його відчуження та розпорядження, а саме накласти арешт на наступне нерухоме майно:

- квартира загальною площею 45, 8 кв.м., з яких житлова площа 20,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири серія та номер 160, виданий 22.01.2020, видавник ОСОБА_8 . приватний нотаріус Києво-Святошинського району нотаріального округу Київської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224) вартістю 2842326, 44 грн.

- квартира загальною площею 38, 3 кв.м., з яких житлова площа 16, 5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_5 яка належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири серія та номер 1763, виданий 05.09.2019, видавник ОСОБА_9 . приватний нотаріус Києво-Святошинського району нотаріального округу Київської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224) вартістю 1900010, 52 грн.

- земельна ділянка загальною площею 2 га., що за адресою: Київська область Вишгородський район, сщ/рада. Димерська, кадастровий номер :07:148:0001, яка належить ОСОБА_4 на підставі витягу з ДЗК про земельну ділянку, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 24.09.2020, видавник ГУ Держгеокадастр у Київській області, Наказ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність, серія та номер: 10-16600/15-20-сг від 02.11.2020. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 55395246 від 27.11.2020 ОСОБА_10 Нижчедубечанська сільська рада Вишгородського району Київської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 218) вартістю 228255, 44 грн.

Просив заборонити державним органам та органам нотаріату здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі і реєстрацію (перереєстрацію), пов`язані з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншим видом зміни власників вищевказаного нерухомого майна.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слідчого слід відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно із п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2, ч. 3ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям статті 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.

Так, слідчий суддя приходить до висновку, що внесене слідчим клопотання не відповідає вимогам закону, оскільки не містить достатніх відомостей для необхідності такого арешту.

Звертаючись до слідчого судді з даним клопотанням, слідчий вказує, що метою арешту належного підозрюваному майна є необхідність забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, тобто посилається на п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Разом з тим, під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що станом на день звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту цивільний позов у вказаному кримінальному провадженні не заявлено, і відповідно, до клопотання цивільного позову не долучено, що суперечить вимогам ч. 6 ст.170 КПК України, згідно якої у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про неможливість накладення арешту для забезпечення можливості відшкодування шкоди, оскільки сама вимога про її відшкодування не заявлена.

Крім того, у клопотанні відсутні достатні відомості для висновку про співмірність заходів забезпечення кримінального провадження із межами потреб досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне в задоволенні клопотання відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-173, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000053 від 07.04.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_12