Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/546/2024 Справа № 641/2136/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000161 від 23.01.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова перебуває вказаний обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про об`єднання зазначеного кримінального провадження з кримінальними провадженнями за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, яке перебуває у провадженні судді Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ..

Учасники провадження не заперечували проти об`єднання кримінальних проваджень.

Обговоривши заявлене клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватись в одне або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

З ч. 1 ст. 217 КПК України вбачається, що у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень.

Оскільки в провадженні судді Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 також знаходиться кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, суд вважає за можливе об`єднати вказані кримінальні провадження в одне.

Крім того, в судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України і зазначені судами в ухвалах про обрання та продовження строку тримання під вартою, а саме переховування від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень, на даний час не зменшились і продовжують існувати, а строк дії попередньої ухвали про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою закінчується 18 серпня 2024 року.

Обвинувачений проти клопотання прокурора заперечував.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.

Приймаючи до уваги, що ухвала суду від 20 червня 2024 року про продовження стосовно ОСОБА_4 , міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою припиняє свою дію 18 серпня 2024 року, судове провадження не закінчене, прокурором подане відповідне клопотання, тому суд вважає за необхідне розглянути питання щодо продовження строку дії міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Оскільки прокурором подано в судовому засіданні відповідне клопотання, суд, заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали провадження, дійшов наступного.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Так, відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Характер та фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень-злочинів, їх кількість, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

При цьому суд зазначає, що сама тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Оцінюючи наявність ризиків, передбачених пунктами 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення у якому він обвинувачується, суд враховує реальну можливість переховування обвинуваченого від суду та вчинення ним інших кримінальних правопорушень, оскільки він офіційно не працює та не має джерел прибутку. Також, ОСОБА_4 обвинувачується в скоєнні даних кримінальних правопорушень в період іспитового строку за попереднім вироком.

Ці факти встановлені ухвалами суду при продовженні заходів забезпечення у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , однак, дані ризики на даний час не відпали і не зменшились.

Продовження існування вказаних ризиків, виключає підстави для скасування чи зміни обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Підставами продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальних правопорушень-злочинів, їх тяжкість та кількість.

За таких обставин суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою строком на 60 днів.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 183, 197, 199, 217, 331, 334, 350, 392 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження № 1-кп/641/546/2024 справа № 641/2136/24 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів передбачених ч. 4 ст. 185 КК України об`єднати з кримінальним провадженням № 1-кп/641/594/2024 справа № 641/2794/24 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України та присвоїти загальний номер провадження 1-кп/641/546/2024 та номер справи 641/2136/24.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України строком на 60 днів, тобто до 04 жовтня 2024 року.

Розмір застави в сумі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок, залишити ОСОБА_4 без змін протягом дії запобіжного заходу.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатись з місця свого проживання в м. Харкові без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/ або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади за наявності паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виконання даної ухвали в частині контролю за виконанням ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків у разі внесення застави доручити Відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції в Харківській області.

Строк дії ухвали до 04 жовтня 2024 року.

Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу, може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 5 днів, а обвинуваченим в той же термін з моменту вручення йому копії ухвали.

Cуддя- ОСОБА_1