Справа № 206/4767/24
Провадження № 1-в/206/256/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

провідного інспектора

Самарського районного відділу

філії Державної установи «Центр пробації»

у Дніпропетровській області ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дніпро подання начальника Самарського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про приведення вироку суду у відповідність згідно з діючим законодавством відносно :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 04.12.2023 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на 1 рік,

ВСТАНОВИВ:

12 вересня 2024 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло подання начальника Самарського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про приведення вироку суду у відповідність згідно з діючим законодавством відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до подання, 09.08.2024 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ (далі - Закон). Цим Законом внесено зміни до ст. 51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2024 році становить 3028,00 грн. Відповідно ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує (декриміналізує) злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають або відбули покарання, але судимість не знято і не погашено. Особа, яка засуджена за діяння, караність якого законом усунена, згідно ч. 2 ст. 74 КК України підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04.12.2023 року, сума заподіяних збитків, завданих ОСОБА_5 , становить менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2023 році становило 2684,00 грн., а саме 2533,33 грн.

У поданні ставиться питання про приведення вироку суду відносно ОСОБА_5 у відповідність згідно з діючим законодавством.

Представник Самарського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області в судовому засіданні просила задовольнити подання.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак відповідно до положень ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду подання.

Суд, заслухавши прокурора, представника Самарського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, дослідивши матеріали подання, встановив наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно положень ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Закон № 3886-IX, яким було внесено зміни до ст. 51 (Дрібне викрадення чужого майна) Кодексу України про адміністративні правопорушення, набув чинності 09 серпня 2024 року.

За ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, відповідно до вказаного Закону, дрібною крадіжкою, за яку передбачене адміністративне стягнення, вважається крадіжка, розмір якої не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 1 січня 2023 року становить 2864 грн., тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становить 1432 грн. на 2023 рік.

Аналізуючи вищенаведене, крадіжка майна, вартість якого становить у 2023 році грошову суму до 2864 грн. включно, є адміністративним правопорушенням.

Згідно з вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04.12.2023 року, сума заподіяних збитків, завданих ОСОБА_5 , становить 2533,33 гривень, що станом на день крадіжки є меншою двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2864 грн.).

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Вказане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04.12.2023 року завдав матеріальну шкоду на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, тобто вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність привести вищевказаний вирок у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнивши засудженого від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Керуючись ст. 369, 376, 537, 539 КПК України, ч. 1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Самарського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про приведення вироку суду у відповідність згідно з діючим законодавством - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04.12.2023 року покарання за ч. 1 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на 1 рік - у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1