Справа № 128/4612/23
УХВАЛА

17 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці клопотання сторін кримінальних проваджень, об`єднаних у одне відомості про які внесені: 16.09.2022 в ЄРДР за №0000507 за обвинуваченням у вчинені кримінальних правопорушень: ОСОБА_17 за ч.1 ст.309, ч.ч.2,3 ст.307 КК України; ОСОБА_13 за ч.ч.2,3 ст.307 КК України; ОСОБА_18 за ч.ч.2,3 ст.307 КК України; ОСОБА_12 за ч.3 ст.307 КК України; ОСОБА_14 за ч.2 ст.307 КК України; ОСОБА_11 за ч.2 ст.307 КК України; ОСОБА_15 за ч.2 ст.307 КК України; ОСОБА_16 за ч.2 ст.307 КК України; ОСОБА_9 за ч.2 ст.307 КК України та ОСОБА_10 за ч.2 ст.307 КК України та 06.11.2023 в ЄРДР за №0000835 за обвинуваченням ОСОБА_19 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.ч.2,3 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області знаходяться на розгляді вищевказані кримінальні провадження, об`єднані у одне.

17.07.2024 у судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подані ним попередньо до суду письмові клопотання про продовження обвинуваченим: ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_15 строку дії застосованого запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, які обґрунтував тим, що строк застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених, стікає, однак ті ризики, які стали підставою для його застосування не змінилися та не відпали.

Так, зазначає, що обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_15 , обидва обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, а ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання від дев`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна; обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_15 на час затримання офіційно працевлаштовані не були; не мали стабільного джерела доходів.

Вважає, що з метою уникнення від кримінальної відповідальності вищевказані обвинувачені можуть переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Тому прокурор просить суд продовжити ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, із одночасним визначенням запобіжного заходу у вигляді застави для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, визначених КПК України.

Крім цього, прокурор ОСОБА_3 підтримав подані ним попередньо до суду письмові клопотання про застосування щодо кожного з обвинувачених, а саме: ОСОБА_16 та ОСОБА_13 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, із одночасним визначенням запобіжного заходу у вигляді застави для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, визначених КПК України, які прокурор обґрунтував тим, що ОСОБА_16 та ОСОБА_13 є особами раніше неодноразово судимі на даний час відбувають покарання у виді реальної міри покарання позбавлення волі за останніми вироками судів : ОСОБА_13 за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 07.03.2019 остаточно строком на 6 років, закінчення якого припадає на 03.09.2024 та ОСОБА_16 за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 07.12.2021 строком на 3 роки , закінчення якого припадає на 25.08.2024, а згідно встановленого судом графіку розгляду даного провадження наступна дата судового засідання по розгляду провадження по суті припадає на 03.09.2024 ; окрім того, які обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів, офіційно не працевлаштовані, не мають стабільного джерела доходів, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності можуть переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тому прокурор вважає, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти наявним вищевказаним ним ризикам, тому для забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків та уникнення встановлених ризиків, просить суд задовольнити його клопотання.

У даному судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 та його захисник ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт в нічну пору доби або зменшити розмір застави, оскільки клопотання прокурора однотипні, які нічим не підтверджуються, ризики не обґрунтовані та жодним чином не описані.

Обвинувачений ОСОБА_15 просив змінити застосований запобіжний захист на особисте зобов`язання, оскільки він має намір проходити військову службу.

Захисник ОСОБА_20 та обвинувачений ОСОБА_9 також заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили змінити застосований запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, оскільки вважають, що прокурором не надано суду належних та допустимих доказів, що на даний час продовжують існувати ризики вказані прокурором.

Обвинувачений ОСОБА_13 у судовому заперечував проти клопотання прокурора про продовження застосованого щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, адже термін відбування покарання за попереднім вироком суду у нього закінчується лише 03.09.2024. Суду зазначив, що він має соціальні зв`язки, а отже ризики прокурора є необґрунтованими.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_13 адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію підзахисного, заперечував проти клопотання прокурора в частині обрання ОСОБА_13 запобіжного заходу та просив відмовити в клопотанні прокурора, пославшись на мотиви суду в попередній ухвалі суду , в якій суд відмовив застосовувати до його підзахисного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_16 також заперечував проти клопотання прокурора про продовження дії застосованого щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки у нього хвора мати, він має де жити та не збирається переховуватися від суду, впливати на свідків та вчиняти злочини.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_16 адвокат ОСОБА_8 підтримала думку свого підзахисного, наполягала на зміні йому запобіжного заходу на більш м`який, оскільки в обвинуваченого існують соціальні зв`язку та місце реєстрації. Вважає, що ризиків вказаних прокурором вже взагалі не існує, оскільки провадження знаходиться на розгляді в суді , тому просила суд змінити ОСОБА_16 запобіжний захід на домашній арешт у нічний час, що він міг працювати та забезпечувати себе та сім`ю.

Прокурор ОСОБА_3 наполягав на задоволені поданих ним письмових клопотань, заперечуючи проти усних клопотань сторони захисту, оскільки всі обвинувачені є особами раніше неодноразово судимими, належні висновки для себе не зробили та знову вчинили злочини, тому вважає, що менш суворий запобіжний захід щодо обвинувачених не зможе запобігти вказаним ним ризикам.

Заслухавши клопотання прокурора, захисників та обвинувачених, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу в виді тримання обвинувачених: ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_15 , а також про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених: ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Так, згідно положень ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Також відповідно до положень ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно до п. п.2,4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років або до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до положень, викладених в ч.1 ст. 177 України КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення. Європейський суд з прав людини стверджує, що вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»). З наведеного витікає, що рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою/продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

Судом установлено, що запобіжний захід щодо обвинувачених: ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_15 застосований за рішенням суду, тобто у спосіб, встановлений КПК України.

Вирішуючи письмові клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо вказаних обвинувачених, а також про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених: ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою; також суд враховує, що тримання під вартою є винятковим та відповідно до ст. 176 КПК України найбільш суворим запобіжним заходом.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «К.Г. проти Німеччини»).

Згідно роз`ясненнями, викладеними у постанові № 14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.12.2014 «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою», відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.

Оглянувши обвинувальний акт, вислухавши міркування сторін кримінального провадження, суд вважає наразі продовжують існувати та не зменшилися ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, дане кримінальне провадження наразі перебуває на стадії судового розгляду, ще не заслухані пояснення свідків, обвинувачених, які на даній стадії судового процесу відмовилися надати суду покази в силу ст. 63 Коннституції України ; також, ще не досліджені судом письмові та речові докази, а тому суд вважає, що існують ризики того, що обвинувачені: ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_15 зможуть незаконно впливати на свідків, з метою зміни показів в суді.

Також, суд бере до уваги, що обвинуваченим: ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_15 інкримінується вчинення злочинів, які відносяться згідно ст. 12 КК України до класифікації тяжких злочинів та особливо тяжких злочинів, а також до категорії кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інших кримінальних правопорушень проти здоров`я населення; обвинувачені на час затримання офіційно працевлаштовані не були. Доказів того, що вищевказані обвинувачені мають на волі малолітніх та (або) неповнолітніх дітей та (або) осіб із членів родини, які перебували на їх утриманні ,- суду не надано. Як не надано суду доказів того, що вказані обвинувачені за станом свого здоров`я не можуть перебувати в умовах УВП.

А тому, не зважаючи на те, що вищевказані обвинувачені мають постійне місце проживання, суд вважає , що обвинувачені: ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_15 не мають на волі соціально-стримуючий факторів, що приводить суд до висновку про наявність на даний час існування ризиків вчинення на волі обвинуваченими інших кримінальних правопорушень та переховування ними від суду.

Відтак, суд приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_15 не виправдає себе та не може забезпечити цілей кримінального провадження, та не зможе запобігти встановленим судом ризикам, передбаченим п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Окрім вказаного, оглянувши матеріали кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , суд вважає, що клопотання прокурора про застосування відносно вказаних обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підлягають задоволенню, оскільки обвинувачені є особами, будучи раніше неодноразово судимими, на даний час відбувають покарання у виді реальної міри покарання позбавлення волі за останніми вироками судів : ОСОБА_13 за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 07.03.2019 остаточно строком на 6 років, закінчення якого припадає на 03.09.2024 та ОСОБА_16 за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 07.12.2021 строком на 3 роки , закінчення якого припадає на 25.08.2024, а згідно встановленого судом графіку розгляду даного провадження наступна дата судового засідання по розгляду провадження по суті припадає на 03.09.2024 ; також обвинуваченим інкримінується вчинення злочинів, які відноситься згідно КК України до класифікації тяжких злочинів та категорії кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші кримінальні правопорушення проти здоров`я населення, тому суд вважає що існує ризики того, що будучи на волі обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_16 зможуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених, які ще недопитані судом в судовому засіданні, з метою надання необхідних їм показів для уникнення від кримінальні відповідальності та вчиняти інші злочини.

Отже, суд приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід відносно обвинувачених: ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , не виправдає себе та не може забезпечити цілей кримінального провадження, також не зможе запобігти встановленим судом ризикам, передбаченим п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Підсумовую вказане, суд не зачіпляючи питання доказовості вини обвинувачених: ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_13 , з метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, доходить висновку, суд доходить висновку, що для забезпечення виконання обвинуваченими- ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , покладених на них процесуальних обов`язків та уникнення встановлених судом ризиків, їм доцільно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, із одночасним визначенням їм запобіжного заходу в вигляді застави, а саме: ОСОБА_21 та ОСОБА_15 в розмірі 40 (сорока) прожиткового мінімуму для працездатних особі, що в загальній сумі (станом на 01.01.2024) становить 121120 гривень, а ОСОБА_12 залишити заставу без змін, в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних особі, що в загальній сумі (станом на 01.01.2024) становить 242240 гривень, а щодо обвинувачених: ОСОБА_13 та ОСОБА_16 слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, а саме - по 15.09.2024 із одночасним застосуванням щодо них запобіжного заходу в вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_13 та ОСОБА_16 обов`язків, визначених ст.194 КПК України та визначити: обвинуваченому ОСОБА_16 розмір застави 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних особі, що в загальній сумі (станом на 01.01.2024) становить 121120 гривень, а обвинуваченому ОСОБА_13 розмір застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних особі, що в загальній сумі (станом на 01.01.2024) становить 242240 гривень, таким чином задовольнивши подані клопотання прокурора, як обґрунтовані та відмовивши в задоволені усних клопотань сторони захисту: про зміну застосованого обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт в нічну пору доби та цілодобовий домашній - за необґрунтованістю.

Також, суд , вважає, що визначений розмір застави обвинуваченому ОСОБА_12 - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних особі, є таким що відповідає нижчої межи встановленого розміру законом ( ч.5 ст. 182 ЦПК України), а тому в задоволені усного клопотання захисника ОСОБА_4 про зменшення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_12 , слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст.182,331, 334 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Письмові клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених: ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_15 та застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених : ОСОБА_13 і ОСОБА_16 - задовільнити.

Продовжити строк дії застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на 60 днів у Державній установі «Вінницька установа виконання покарань №1», а саме по 15.09.2024 включно.

Застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинувачених: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 строком на 60 днів, у Державній установі «Вінницька установа виконання покарань №1», а саме по 15.09.2024 включно.

Одночасно визначити обвинуваченим: ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_13 , для виконання покладених на них обов`язків, визначених КПК України, запобіжний захід у вигляді застави, - встановивши: обвинуваченим- ОСОБА_9 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 заставу в розмірі 40 ( сорока ) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних особі, що в загальній сумі становить 121120 (сто двадцять одну тисячу сто двадцять) гривень, а обвинуваченим- ОСОБА_12 та ОСОБА_13 заставу в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних особі, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень , надавши їм можливість внесення даної застави за наступними реквізитами: код отримувача (код за ЄДРПОУ)26286152; Банк отримувача - ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО)820172; рахунок отримувача UA0000401.

Роз`яснити, що обвинувачені: ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 або їх заставодавці мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави надати суду протягом двох днів підтверджуючі документи.

У разі внесення застави на обвинувачених: ОСОБА_16 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 покласти такі обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:

1) повідомляти суд про своє місце проживання та зміну свого місця проживання та/або місця роботи, навчання;

2) утримуватися від спілкування із свідками в даному кримінальному провадженні;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в України;

4) не відлучатися із зареєстрованого місця проживання - без дозволу суду.

Термін дії обов`язків, покладених судом на обвинувачених, у разі внесення застави визначити по 15.09.2024 включно.

Роз`яснити обвинуваченим: ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Територіального управління ДСА України у Вінницької області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ «ВІННИЦЬКА УСТАНОВА ВИКОНАННЯ ПОКАРАНЬ (№ 1)». Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ «ВІННИЦЬКА УСТАНОВА ВИКОНАННЯ ПОКАРАНЬ (№ 1)» негайно має здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого з-під варти та повідомити про це усно і письмово Вінницький районний суд Вінницької області. З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави відносно кожного із обвинувачених, обвинувачені вважатимуться такими, до яких застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинувачених: ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_15 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачені зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У задоволені усних клопотань сторони захисту про зміну застосованого обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт в нічну пору доби та цілодобовий домашній арешт , - відмовити.

У задоволені усного клопотання захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_12 про зменшення розміру застави відмовити.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)».

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів: обвинуваченими - з дня отримання копії ухвали; а іншими учасниками- з дня проголошення ухвали.

Повна ухвала суду проголошена 29.07.2024 о 17.45 годин.

Суддя ОСОБА_22