ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/2008/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Хмельницької області, громадянина України, військовослужбовця, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

до Дарницького районного суду м. Києва надійшли клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_2 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_2 вчинив суспільно небезпечне діяння, будучи особою, яка не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, і тому потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Прокурор клопотання підтримав.

Захисник, також, не заперечував проти задоволення клопотання.

ОСОБА_2 просив задовольнити клопотання, щоб йому надали належну медичну допомогу.

При цьому ОСОБА_2 зазначив, що він вживає ліки через поганий психічний стан в результаті воєнних дій, в яких він приймав участь. В той день, коли все сталося, він був неконтрольований та погано себе почував, оскільки дізнався, що його друг загинув. Він дійсно погрожував працівникам працівнику поліції учбовою гранатою, однак ніхто не знав, що вона не справжня. ОСОБА_2 казав не підходити до нього, бо підірве її. У йому надали допомогу, вкололи ліки і він здався.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження про застосування примусових заходів медичного характеру, суд приходить до наступного висновку.

Так, судом встановлено, що 7 серпня 2024 року приблизно о 21 год. 30 хв. ОСОБА_2 перебував зі своєю цивільною дружиною за місцем проживання: АДРЕСА_1 , де раптово почав поводити себе агресивно, у зв`язку з чим йому було викликано наряд спеціальної психіатричної бригади медичної допомоги. В подальшому ОСОБА_2 почав погрожувати співробітникам ШМД підірвати у їх присутності гранату, які у свою чергу викликали працівників поліції задля забезпечення їх безпеки.

7 серпня 2024 року о 21 год. 47 хв. на вказаний виклик прибув наряд поліції «Девіз 630» Дніпровського РВ УПО в м. Києві у складі поліцейського - водія ОСОБА_6 та молодшого інспектора ОСОБА_7 . Зайшовши на територію подвір`я, працівники поліції , виконуючи свої службові обов`язки, перебуваючи у форменому одязі зі знаками розрізнення, пройшли до будинку, де в той час знаходився ОСОБА_2 з ножем у правій руці, який висловлював погрози в бік поліцейських та інших осіб, які знаходилися на території подвір`я.

В подальшому, ОСОБА_2 вийшов з будинку та, знаходячись у господарському приміщенні, усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівники правоохоронного органу, одягнуті у формений одяг, зовні оснащені загальновідомими ідентифікуючими ознаками працівників поліції, розуміючи, що працівники поліції в цей момент діють в межах службових повноважень, передбачених ЗУ «Про національну поліцію» , тримаючи в правій руці ніж, а в лівій руці предмет, ззовні схожий на гранату РГД-5 в корпусі зеленого кольору із запалом та відсутньою запобіжною чекою, продовжував висловлювати погрози підриву вказаного предмету. Дану погрозу працівники поліції сприйняли як реальну погрозу насильством та намагаючись її уникнути викликали допоміжні сили, які в свою чергу по прибуттю на місце затримали ОСОБА_2 .

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому суспільно-небезпечного діяння підтверджується комплексом зібраних по справі доказів, а саме:

-даними, які містяться в протоколах огляду місця події від 8 серпня 2024 року з додатками до них, відповідно до яких, об`єктом огляду є ділянка місцевості, що за адресою: АДРЕСА_1 , де було вилучено предмет зовні схожий на ніж та граната РГД-5;

-довідкою про те, що вилучена граната належить до категорії обмежено небезпечних;

-даними, які містяться у висновку експерта № СЕ-19/111-24/47850-ХЗ від 2 вересня 2024 року, відповідно до якої, ніж, вилучений під час огляду місця події від 8 серпня 2024 року за адресою АДРЕСА_1 , відносить до холодної зброї, виготовлений кустарним способом;

-даними, які містяться у протоколі огляду документів, а саме, оптичного DVD-R диску з додатком до нього, з якого вбачається, що працівники поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебуваючи у форменому одязі, прибули на виклик ШМД за адресою: АДРЕСА_1 , де військовий, перебуваючи в неадекватному стані, погрожує підірвати гранату.

Між тим, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 1161 від 11 вересня 2024 року, року на період суспільно-небезпечного діяння, в якому підозрюється ОСОБА_2 , останній виявляв та виявляє на теперішній час ознаки Органічного маячного (шизофреноподібного) розладу і за своїм психічним станом не міг та не може на сьогоднішній день усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На теперішній час ОСОБА_2 за своїм психічним станом потребує поміщення його до спеціального лікувального закладу з метою обов`язково лікування.

Таким чином, оцінюючи всі зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_2 своїми діями, які виразились в погрозі насильства щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 345 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно зі ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Ураховуючи викладене, висновок судово-психіатричної експертизи № 1161 від 11 вересня 2024 року, суд уважає, що суспільно - небезпечне діяння за ч. 1 ст. 345 КК України мало місце та було вчинені саме ОСОБА_2 , а тому клопотання прокурора підлягає до задоволення.

Разом з тим, ураховуючи характер тяжкості захворювання ОСОБА_2 , тяжкість діяння, яке інкримінується останньому, міцні соціальні зв`язки, те, що останній є несудимий, військовослужбовець, суд приходить до висновку, що до ОСОБА_2 необхідно застосувати такий вид примусових заходів медичного характеру, як госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог КПК України.

Керуючись ст.ст. 19, 94 КК України, 512, 513 КПК України, суд,

у х в а л и в:

клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Судові витрати на загальну суму 5300 грн. 96 коп. віднести в рахунок держави.

Речові докази: відеозапис з нагрудних камер відеоспостереження (бодікамер), які містяться на флеш-карті, - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження; гранату, предмет схожий на ніж - конфіскувати в дохід держави, пістолет - повернути власнику.

На ухвалу до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1