"20" червня 2024 р. Справа № 363/2689/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 (відеоконференція)

обвинуваченого ОСОБА_5 (відеоконференція)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань №0000370 від 06.05.2019 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вишгород Київської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину 2015 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого журналістом в ТОВ «Центр Конфліктології і Права», раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває зазначений обвинувальний акт.

19.06.2024 року через систему «Електронний суд» від ОСОБА_5 надійшло клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

В судовому засіданні захисник та обвинувачений клопотання про закриття кримінального провадження підтримали, просили його задовольнити.

Прокурор не заперечувала проти закриття кримінального провадження.

Судом, з метою забезпечення істинності та добровільності позиції обвинуваченого, роз`яснено, що суд, за наявності підстав, передбачених ч.1 ст.49 КК України, може закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності, звільнити особу від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не має реабілітуючого характеру і означає визнання факту вчинення особою кримінального правопорушення, закон надає їй право заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку.

ОСОБА_5 у судовому засіданні надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до відповідальності за ч.2 ст.345 КК України, пояснивши, що йому відомо про те, що таке звільнення є нереабілітуючою підставою та про наслідки такого звільнення, просить закрити кримінальне провадження та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

Суд, заслухавши думку прокурора, захисника, з`ясувавши позицію обвинуваченого та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинено, тобто, згідно обвинувального акту - 06.05.2019 року. Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.

Відповідно до санкції ч. 2 ст. 345 КК України та ч. 3 ст. 12 КК України таке кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, за яке передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Ця норма кримінального закону є імперативною, тобто підлягає обов`язковому застосуванню судом за наявності встановлених законом умов, і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

У відповідності з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Судом не встановлено обставин і не отримано доказів на підтвердження зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.2, 3 ст.49 КК України.

Встановлено, що з 06.05.2019 року тобто з дня вчинення кримінального правопорушення, минуло більше п`яти років, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України є підставою до закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

У кримінальному провадженні № 463/5277/16-к Верховний Суд у постанові від 20 березня 2018 року наголосив, що ст.49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. При цьому застосування кримінально-правових норм здійснюється у межах кримінально-процесуальних відносин. Тобто застосування норм матеріального кримінального права можливе лише одночасно із застосуванням норм кримінального процесуального закону. Процесуальні аспекти звільнення від кримінальної відповідальності визначені у ст.ст. 285-289 КПК України. Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Відсутність же клопотання сторін про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, згідно з положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України, позбавляє суд можливості самостійно ініціювати вирішення відповідного питання.

Дотримання умов, передбачених частинами 1 - 3 ст. 49 КК України є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Враховуючи наявність як матеріальних, так і процесуальних підстав для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, суд вважає, що клопотання обвинуваченого є обґрунтованим і підлягає задоволенню, так як з моменту його вчинення минуло більше ніж п`ять років. Після його вчинення ОСОБА_5 інші кримінальні правопорушення не вчиняв.

Вищезазначені обставини дають всі підстави вважати, що з дня вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, спливли строки давності, їх перебіг не зупинявся і не переривався, що є підставою для його звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

У справі також потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1989 № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» роз`яснено, що в разі закриття кримінальної справи цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілих можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин суд вважає, що позов ОСОБА_6 у зв`язку з закриттям кримінального провадження слід залишити без розгляду, роз`яснивши право на його пред`явлення в порядку цивільного судочинства.

Речові докази та судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 49 КК України, ст.ст.284, 286, 337, 369, 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого та захисника задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України на підставі статті 49 КК України - у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження за №0000370 від 06.05.2019 року відносно ОСОБА_5 - закрити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду, роз`яснивши право на його пред`явлення в порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 25.06.2024 року о 14 годині 00 хвилин.

Головуючий ОСОБА_1