Справа № 496/8594/23
Провадження № 1-кс/496/1335/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

повний текст

08 травня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання старшого слідчого СВ ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Секретарівка, Біляївського району, Одеської області, громадянина України, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за матеріалами кримінального провадження за № 0000953 від 13.12.2023 року, за ознаками ч. 6 ст. 152, ч. ч. 4, 6 ст. 153 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з зазначеним клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 строком на 30 діб, в межах строку досудового розслідування.

Клопотання мотивує тим, що приблизно 15 липня 2023 року, близько 18 год. 00 хв., у ОСОБА_4 , який знаходився в приміщенні літньої кухні, що розташована напроти його житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , виник умисел на вчинення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, яка не досягла чотирнадцяти років.

ОСОБА_4 , користуючись тим, що працює на посаді водія шкільного автобусу ІНФОРМАЦІЯ_2 та має довіру у малолітніх учнів вказаної гімназії, запросив за місцем свого мешкання, а саме до літньої кухні, малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , під приводом гри в карти.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на вчинення насильницьких дій сексуального характеру не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, посягаючи на статеву свободу та статеву недоторканість особи, використовуючи вікові та індивідуально психологічні особливості малолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , зокрема конкретні умови, в яких відбувалось сприйняття ситуації, а саме малолітні не могли повною мірою зрозуміти та усвідомлювати сутність дій сексуального характеру, направлених на них зі сторони ОСОБА_4 , ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки у суспільстві, нехтуючи правом особи на статеву свободу та статеву недоторканість, приблизно 15 липня 2023 року, близько 18 год. 30 хв., знаходячись в приміщенні літньої кухні, що розташована напроти його житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , разом з малолітнім ОСОБА_8 та малолітнім ОСОБА_9 , торкався статевих органів останніх, а також імітував статевий акт оральним шляхом, беручі статеві органи малолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до своєї ротової порожнини.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно 20 липня 2023 року, близько 15 год. 00 хв., у ОСОБА_4 , який знаходився в приміщенні літньої кухні, що розташована напроти його житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , виник умисел на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій (зґвалтування) щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років.

ОСОБА_4 , користуючись тим, що працює на посаді водія шкільного автобусу ІНФОРМАЦІЯ_2 та має довіру у малолітніх учнів вказаної гімназії, запросив за місцем свого мешкання, а саме до літньої кухні малолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , малолітнього ОСОБА_8 та малолітнього ОСОБА_9 під приводом гри в карти.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій (зґвалтування) щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, посягаючи на статеву свободу та статеву недоторканість особи, використовуючи вікові та індивідуально психологічні особливості малолітніх ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , зокрема конкретні умови, в яких відбувалось сприйняття ситуації, а саме малолітні не могли повною мірою зрозуміти та усвідомлювати сутність дій сексуального характеру, направлених на них зі сторони ОСОБА_4 , ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки у суспільстві, нехтуючи правом особи на статеву свободу та статеву недоторканість, приблизно 20 липня 2023 року, близько 15 год. 30 хв., знаходячись в приміщенні літньої кухні, що розташована напроти його житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , вступав з малолітнім ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , малолітнім ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітнім ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в статеві зносини шляхом орального проникнення в тіло іншої особи.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно 01 серпня 2023 року, близько 16 год. 00 хв., у ОСОБА_4 , який знаходився в приміщенні літньої кухні, що розташована напроти його житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , виник умисел на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій (зґвалтування) щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років.

ОСОБА_4 , знов запросив за місцем свого мешкання, а саме до літньої кухні малолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 під приводом гри в карти.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій (зґвалтування) щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, посягаючи на статеву свободу та статеву недоторканість особи, використовуючи вікові та індивідуально психологічні особливості малолітніх ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , зокрема конкретні умови, в яких відбувалось сприйняття ситуації, а саме малолітні не могли повною мірою зрозуміти та усвідомлювати сутність дій сексуального характеру, направлених на них зі сторони ОСОБА_4 , ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки у суспільстві, нехтуючи правом особи на статеву свободу та статеву недоторканість, приблизно 15 листопада 2023 року, близько 18 год. 00 хв., знаходячись в приміщенні літньої кухні, що розташована напроти його житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , вступав з малолітнім ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , малолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітнім ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в статеві зносини шляхом орального проникнення в тіло іншої особи.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно 07 вересня 2023 року, о 18 год. 00 хв., у ОСОБА_4 , виник умисел на вчинення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, яка не досягла чотирнадцяти років

Тому, ОСОБА_4 , користуючись тим, що працює на посаді водія шкільного автобусу ІНФОРМАЦІЯ_2 та має довіру у малолітніх учнів вказаної гімназії, прибув за місцем мешкання малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , де вже знаходились малолітній ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та малолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під приводом гри в карти з останніми.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на вчинення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, посягаючи на статеву свободу та статеву недоторканість особи, використовуючи вікові та індивідуально психологічні особливості малолітніх ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , зокрема конкретні умови, в яких відбувалось сприйняття ситуації, а саме малолітні не могли повною мірою зрозуміти та усвідомлювати сутність дій сексуального характеру, направлених на них зі сторони ОСОБА_4 , ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки у суспільстві, нехтуючи правом особи на статеву свободу та статеву недоторканість, приблизно 07 вересня 2023 року, близько 18 год. 30 хв., знаходячись в приміщенні коридору житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , разом з малолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , малолітнім ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , малолітнім ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , торкався статевих органів останніх, а також імітував статевий акт оральним шляхом, беручи статеві органи малолітніх ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , до своєї ротової порожнини.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно 20 вересня 2023 року, о 15 год. 00 хв., у ОСОБА_4 , виник умисел на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій (зґвалтування) щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років.

Тому, ОСОБА_4 , користуючись тим, що працює на посаді водія шкільного автобусу ІНФОРМАЦІЯ_2 та має довіру у малолітніх учнів вказаної гімназії, прибув за місцем мешкання малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , де вже знаходились малолітній ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та малолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під приводом гри в карти з останніми.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій (зґвалтування) щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, посягаючи на статеву свободу та статеву недоторканість особи, використовуючи вікові та індивідуально психологічні особливості малолітніх ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , зокрема конкретні умови, в яких відбувалось сприйняття ситуації, а саме малолітні не могли повною мірою зрозуміти та усвідомлювати сутність дій сексуального характеру, направлених на них зі сторони ОСОБА_4 , ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки у суспільстві, нехтуючи правом особи на статеву свободу та статеву недоторканість, приблизно 20 липня 2023 року, близько 15 год. 30 хв., знаходячись в приміщенні коридору житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , вступав з малолітнім ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , малолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітнім ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в статеві зносини шляхом орального проникнення в тіло іншої особи.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно 15 листопада 2023 року, близько 17 год. 00 хв., у ОСОБА_4 , який знаходився в приміщенні літньої кухні, що розташована напроти його житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , виник умисел на вчинення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, яка не досягла чотирнадцяти років.

Тому, ОСОБА_4 , користуючись тим, що працює на посаді водія шкільного автобусу ІНФОРМАЦІЯ_2 та має довіру у малолітніх учнів вказаної гімназії, запросив за місцем свого мешкання, а саме до літньої кухні, малолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 під приводом гри в карти.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на вчинення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, посягаючи на статеву свободу та статеву недоторканість особи, використовуючи вікові та індивідуально психологічні особливості малолітніх ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , зокрема конкретні умови, в яких відбувалось сприйняття ситуації, а саме малолітні не могли повною мірою зрозуміти та усвідомлювати сутність дій сексуального характеру, направлених на них зі сторони ОСОБА_4 , ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки у суспільстві, нехтуючи правом особи на статеву свободу та статеву недоторканість, приблизно 15 листопада 2023 року, близько 17 год. 00 хв., знаходячись в приміщенні літньої кухні, що розташована напроти його житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , разом з малолітніми ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітнім ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 торкався статевих органів останніх, а також імітував статевий акт оральним шляхом, беручі статеві органи малолітніх ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до своєї ротової порожнини.

Враховуючи викладене 12.03.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 4 ст. 153 КК України, тобто у вчиненні будь-яких насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, вчинених щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди;

- ч. 6 ст. 153 КК України, тобто у вчиненні будь-яких насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, вчинених щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, вчинених повторно;

- ч. 6 ст. 152 КК України, тобто у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій (зґвалтування), вчинених щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, вчинених повторно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ч. 4 ст. 153 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 в інкримінованому йому органом досудового розслідування з злочинів підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження:

- протоколом допиту малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до якого останній навів всі обставини вчинення відносно нього особливо тяжкого злочину;

- протоколом допиту малолітнього потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до якого останній навів всі обставини вчинення відносно нього особливо тяжкого злочину;

- протоколом допиту малолітнього потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до якого останній навів всі обставини вчинення відносно нього особливо тяжкого злочину;

- висновком судово психіатричного експерта №28, відповідно до якого у малолітнього ОСОБА_9 немає схильності до фантазування, а також враховуючи вікові та індивідуально-психологічні особливості та конкретні умови, в яких відбувалось сприйняття ситуації, малолітній не міг повною мірою розуміти та усвідомлювати сутність дій сексуального характеру, направлених відносно нього зі сторони ОСОБА_4 ;

- висновком судово психіатричного експерта №26, відповідно до якого у малолітнього ОСОБА_10 немає схильності до фантазування, а також враховуючи вікові та індивідуально-психологічні особливості та конкретні умови, в яких відбувалось сприйняття ситуації, малолітній не міг повною мірою розуміти та усвідомлювати сутність дій сексуального характеру, направлених відносно нього зі сторони ОСОБА_4 ;

- висновком судово психіатричного експерта №27, відповідно до якого у малолітнього ОСОБА_8 немає схильності до фантазування, а також враховуючи вікові та індивідуально-психологічні особливості та конкретні умови, в яких відбувалось сприйняття ситуації, малолітній не міг повною мірою розуміти та усвідомлювати сутність дій сексуального характеру, направлених відносно нього зі сторони ОСОБА_4 ;

- протоколом проведення негласної слідчої розшукової дії, а саме аудіо-, відеоконтроль відносно ОСОБА_4 ;

- протоколами допиту свідків;

- іншими зібраними доказами у своїй сукупності, які підтверджують факт вчинення ОСОБА_4 особливо тяжкого злочину.

Ухвалою слідчого судді, ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строкам два місяці до 10.05.2024 року.

Метою продовження запобіжного заходу є, запобігання переховування підозрюваного від слідства та суду, незаконного впливу на свідків, потерпілих та вчинення іншого кримінального правопорушення, до завершення досудового розслідування, що було продовжено до трьох місяців.

Прокурор у судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягав, посилаючись на існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому пояснив, що обґрунтованість підозри підтверджена матеріалами, доданими до клопотання. Вважає, що наявні підстави для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначення розміру застави.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Заперечення ґрунтуються на тому, що немає доказів застосування зброї підозрюваним.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, та підтримав заперечення свого адвоката. Також, зазначив, що він не застосовував рушницю, її в нього взагалі не було.

Вислухавши пояснення прокурора, заперечення підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно п.5 ч.1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

За змістом ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Ознайомившись із матеріалами клопотання, слідчий суддя вважає, що слідчим виконано вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, а саме довів, що ризики, які виправдовують тримання під вартою не змінились, та об`єктивно існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування у короткі строки.

Так, обґрунтованість підозри на даній стадії підтверджена матеріалами, доданими до клопотання. ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та особливо тяжких злочинів, за вчинення яких йому загрожує довічне позбавленням волі.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як санкція, у разі визнання останнього винним та притягнення до кримінальної відповідальності, передбачає довічне позбавлення волі, а отже наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою змусити їх змінити свої покази, що дозволить уникнути відповідальності за вказані кримінальні правопорушення, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Може вчиняти інші кримінальні правопорушення, так як ОСОБА_4 , не має міцних соціальних зв`язків, тому наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, наразі триває досудове розслідування, яке продовжено до 12.06.2024 року, проводяться експертизи.

Вказані обставини в сукупності свідчать, про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного, які не забезпечать виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним ризикам.

Так, особисте зобов`язання, не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, про який просила сторона захисту, недоцільно, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Таким чином, враховуючи, додані до клопотання докази щодо обґрунтованої підозри у вчиненні саме ОСОБА_4 даних злочинів, існують достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують та не змінились ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою.

Відповідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. Разом з цим, запобіжний захід може бути застосований в межах строку досудового розслідування.

Враховуючи, що строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадження продовжено до 12.06.2024 року, а отже запобіжний захід слід застосувати в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 176-178,182-184, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Розмір застави, як запобіжного заходу, не застосовувати.

Встановити строк дії ухвали з 08 травня 2024 року до 12 червня 2024 року, включно, в межах строку досудового розслідування.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору та уповноваженій службовій особі - начальнику ДУ «Одеській слідчий ізолятор».

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 14:00 год 10 травня 2024 року у приміщенні Біляївського районного суду Одеської області, в залі судових засідань № 13.

Слідчий суддя ОСОБА_1