Справа № 346/2658/24
Провадження № 1-в/346/174/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , секретар судових засідань: ОСОБА_2 , за участю: прокурора: ОСОБА_3 , а також засудженого: ОСОБА_4 і представника Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)»: ОСОБА_5 , які приймали участь у засіданні у режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, клопотання захисника засудженого: ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянин України; місце народження: м.Мічурінськ Тамбовської області Російської Федерації; освіта вища; розлучений; пенсіонер; раніше судимий; зареєстроване і фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ),

по кримінальному провадженню №0000953, в якому ОСОБА_4 вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 30 вересня 2022 року, який набрав законної сили 07 грудня 2022 року, визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого статтею 126-1 КК України та на підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, визначено остаточне покарання у виді 1 року 8 місяців позбавлення волі,

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_4 , звернувся до суду із клопотанням, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (а.с. 1-3 судової справи).

Позиції учасників провадження.

Аргументи ОСОБА_4 та його захисника. Під час відбування покарання в колонії, не притягувався до дисциплінарної відповідальності, оскільки отримані ним стягнення погашено у встановленому порядку. Відбуваючи покарання, зарекомендував себе з позитивної сторони. Вказав, що матері 05 липня буде 95 років і вона хотіла вчинити самогубство, а за 2 місяці може бути все що завгодно. У нього є син, якому 30 років, але він нічого сам не може зробити. За 1.5 роки все усвідомив, мати хворіє і за нею немає кому доглядати. У зв`язку із чим просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення. Так як своєю поведінкою довів своє виправлення.

Аргументи представника колонії та прокурора. Просили відмовити у задоволенні клопотання, оскільки засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення і підстав для задоволення клопотання немає.

Оцінка суду.

Частина 2 статті 50 КК України передбачає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.

Разом з цим, частиною 1 статті 81 КК України встановлено, що до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Але частиною 2 і пунктом 2 частини 3 статті 81 КК України уточнюється, що умовно-дострокове звільнення може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а також за умови (якщо засуджений відбуває покарання за вчинений умисний тяжкий злочин), що засуджений фактично відбув не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний нетяжкий злочин.

Вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 10 лютого 2021 року, який набрав законної сили 06 квітня 2021 року, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст. 126-1 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік та на підставі 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік (а.с.12-14 частини І особової справи засудженого).

Вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 30 вересня 2022 року, який набрав законної сили 07 грудня 2022 року, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого статтею 126-1 КК України та на підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, визначено остаточне покарання у виді 1 року 8 місяців позбавлення волі (а.с.6-8, частини І особової справи засудженого).

07 грудня 2022 року ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_4 , залишено без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 вересня 2022 року залишено без змін (а.с.9-11 частини І особової справи засудженого)

І наразі, засуджений ОСОБА_4 продовжує відбувати призначене йому покарання у виді позбавлення волі.

При цьому суд відзначає, що в силу положень ст.126-1 КК України і частини 5 статті 12 КК України та з урахуванням змісту зазначеного вироку, покарання було призначено засудженому за вчинення ним нетяжкого злочину, якими є злочин, передбачений ст.126-1 КК України.

Тому суд погоджується з учасниками провадження у тому, що засудженим доведено, що станом на дату розгляду подання судом, він дійсно фактично відбув вже більше ніж половину строку покарання, призначеного йому судом за умисний нетяжкий злочин.

Як вже вказувалось судом вище, умовно-дострокове звільнення може бути застосоване виключно, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Через, що суд враховує і положення частини 1 статті 6 Кримінально-виконавчого кодексу України за якими, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. При цьому суд відзначає, що з огляду на положення частини 3 статті 6 КВК України, основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

І тому суд відзначає, що з часу знаходження в місцях позбавлення волі ОСОБА_4 :

- довідкою від 22.02.2023 року інформується, що ОСОБА_4 відбуває покарання в с. Товмачик Коломийського району Івано-Франківської області, а саме в ДУ «Коломийська виправна колонія (№ 41)» (а.с. 30 частини 2 особової справи);

- довідкою від 04.01.2023 року стверджується, що ОСОБА_4 страждає на дифузний кардіосклероз, гіпертонічну хворобу та синусову тахікардію (а.с. 16 частини 2 особової справи);

- відповідно до розписки від 07.03.2023 року, засудженому було доведено інформацію, що для працевлаштуванння на виробництві установи він має долучити до особової справи оригінал або ксерокопію реєстраційного номера облікової картки платника податків (а.с. 35 частини 2 особової справи);

- 07 березня 2023 року ОСОБА_4 подав заявку, в якій просив дозволу щодо залучення його у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення» (а.с. 36 частини 2 особової справи). Разом з цим повідомив, що його паспорт громадянина України знаходиться дома та потреби у виготовленні нового паспорта не має (а.с. 37 частини 2 особової справи);

- опитувальним листом від 01.06.2023 року щодо можливості застосування статті 101 КВК України до засудженого ОСОБА_4 встановлено, що останній не заслуговує на застосування вищезазначеної статті (а.с. 38 частини ІІ особової справи засудженого);

- за змістом його характеристики від 01.06.2023р., під час тримання в державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» порушень режиму тримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, але і заходи заохочення не застосовувались. З 22.02.2023 року відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія № 41». Порушень встановленого порядку відбування покарання не допускає, але і заходи заохочень не застосовувались. В установі не працевлаштований, залучається до робіт по благоустрою місць позбавлення волі, але роботи виконує під контролем адміністрації (а.с.39-40 частини ІІ особової справи). І згідно пояснень представника колонії, засудженому пропонувалась робота з урахуванням його стану здоров`я, але той від неї або відмовляється, або робить її виключно під наглядом представників колонії;

- опитувальним листом щодо можливості застосування статті 82 КК України до засудженого від 20.07.2023 року встановлено, що останній не заслуговує на застосування вищезазначеної статті, оскільки не довів своє виправлення (а.с. 45,48 частини ІІ особової справи засудженого);

- опитувальним листом щодо можливості застосування статті 81 КК України до засудженого ОСОБА_4 , від 02.11.2023 року встановлено, що останній не заслуговує на застосування вищезазначеної статті, оскільки не довів, що став на шлях виправлення (а.с.50,54 частини ІІ особової справи засудженого);

- за змістом його характеристики від 02.11.2023р., ОСОБА_4 не працював до засудження, не має бажання працювати, ставлення до роботи негативне. Вчиняє дії пов`язані з погрозами або насильством, не робить висновків зі своїх минулих помилок, повторює помилки у більшості випадків. Стикаючись з проблемою, вчиняє перше-ліпше, що спадає на думку та нездатен знайти шляхи її вирішення або легко здається і відступає перед труднощами. Не може передбачити наслідки своїх дій. Зловживав алкоголем, стає агресивною може становити небезпеку до оточуючих під впливом алкоголю. В стані сп`яніння постійно вчиняв домашнє насильство, за місцем проживання перебував на обліку у лікаря нарколога, з діагнозом гостра інтоксикація алкоголем. До засудження особа підтримувала кримінальні зв`язки або зв`язки з особами з антисоціальною поведінкою. Не бере відповідальність за вчинені дії на себе. Не усвідомлює наслідки вчиненого правопорушення для потерпілої особи заперечує серйозність або мінімізує наслідки своїх дій. Вважає, що деякі типи антисоціальної поведінки прийнятні. Не готовий змінювати своє життя після звільнення, допускає порушення умов відбування покарань, не виконує заходи індивідуального плану соціально-виховної роботи. Не бере участі у програмах, заходах/має негативне ставлення до участі в програмах. Не усвідомлює, що саме необхідно змінювати/ байдуже ставиться до свого майбутнього. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середній (а.с. 51-52 частини ІІ особової справи);

- відповідно до постанови № 440 від 25.04.2024 року та подання щодо застосування заходу стягнення у зв`язку із порушенням режиму відбування покарання на ОСОБА_4 накладено стягнення у вигляді попередження (а.с.77,78 частини ІІ особової справи).

Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини у їх сукупності, на підставі наданих йому колонією доказів, у їх сукупності, суд констатує, що він згоден із адміністрацією колонії та прокурором у тому, що засудженеий не довів те, що він дійсно вже повністю пройшов процес позитивних змін, які мали б системний та незворотній характер і своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці вже довів своє виправлення.

Суд зазначає, що відбуття передбаченої законом частини покарання, за відсутності відзнак його сумлінної поведінки і такого ж ставлення до праці, не можуть бути визнані достатніми підставами для застосування судом статті 81 КК України, а також поганий стан здоров`я його матері оскільки це, а також усі обставини викладені судом вище прямо вказують на те, що засуджений не став на шлях виправлення. А тільки доведене виправлення (що доводиться сумлінною поведінкою та ставленням до праці) є єдиною підставою для застосування судом умовно-достроково звільнення засудженого, на яке ОСОБА_4 не заслуговує.

Тому, клопотання представника засудженого не підлягає задоволенню.

Тож керуючись статтями 1-33,84-99,321,342-372,392-395,532-539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання захисника засудженого: ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Повний текст ухвали оголошено 01 липня 2024 року об 17 годині 15 хвилин.

Головуючий суддя : ОСОБА_1