Дата документу 19.06.2024Справа № 554/5999/22
Провадження № 1-кп/554/725/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2024 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Полтаві в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000265 від 25.01.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м.Лозова Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

21.11.2003 року Московським районним судом м.Харкова за ст.15 ч.3 ст.185, ст. 69, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, 27.07.2005 звільнений на підставі закону України про амністію;

27.10.2008 року Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, 12.03.20]2 звільнений по відбуттю строку покарання;

04.09.2012 року Орджонікідзевським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.122 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком 1 рік;

27.11.2017 року Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

21.03.2019 року Орджонікідзевським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі, 06.06.2017 звільнений по відбутті строку покарання;

25.06.2021 року Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.

09.02.2023 року Московським районним судом м.Полтави за ч.3 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 185, ч.1 ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі, 30.08.2023 року Харківським апеляційним судом скасований в частині вирішення цивільного позову,

30.01.2024 року Полтавським апеляційним судом за ч.1 ст. 309, ст.71, ст.72 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

Епізод 1.

25 січня 2022 року о 12 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, з метою реалізації свого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого приміщення, яке використовувалось як сховище, з метою подальшого викрадення кабелю діючих ліній зв`язку ПАТ «Укртелеком», підійшов до входу до підвального приміщення, двері якого були відчинені. Маючи при собі заздалегідь підготовлені металеві кусачки, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що двері до підвального приміщення будинку АДРЕСА_2 були відчинені, шляхом вільного доступу зайшов через них, тим самим незаконно проник до приміщення, в якому знаходилось майно ПАТ «Укртелеком». ОСОБА_4 за допомогою наявних при ньому кусачок демонтував кабелі діючих ліній зв`язку ПАТ «Укртелеком» марки ТПП 100x2x0,4 довжиною 14 метрів, вартістю згідно висновку експерта за результатами товарознавчої експертизи - 787,64 грн. Утримуючи викрадене майно при собі та, намагаючись довести свій злочинний умисел до кінця, спрямований на таємне викрадення чужого майна, направився до виходу з підвального приміщення, таким чином виконав усі дії, які вважав необхідним для доведення свого умислу до кінця. Однак, довести свій злочинний намір до кінця та обернути викрадене майно на свою користь ОСОБА_4 не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як при спробі вийти з підвального приміщення його дії були помічені та припинені працівниками охорони.

Таким чином ОСОБА_4 намагався вчинити крадіжку майна, що належить ПАТ «Укртелеком» на загальну суму 787,64 грн.

Епізод 2.

08 лютого 2022 року о 15 год. 40 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно, з метою реалізації свого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого приміщення, яке використовувалось як сховище, з метою подальшого викрадення кабелю діючих ліній зв`язку ПАТ «Укртелеком», підійшов до входу до підвального приміщення, двері якого були відчинені. Маючи при собі заздалегідь підготовлені металеві кусачки, скориставшись тим, що двері до підвального приміщення будинку АДРЕСА_3 були відчинені, шляхом вільного доступу зайшов через них, тим самим незаконно проник до приміщення, в якому знаходилось майно ПАТ «Укртелеком». ОСОБА_4 за допомогою наявних при ньому кусачок демонтував кабелі діючих ліній зв`язку ПАТ «Укртелеком» марки ТППЗ 20x2x0,5 довжиною 35 метрів, вартістю згідно висновку експерта за результатами товарознавчої експертизи - 800,80 грн.

Після чого, ОСОБА_4 , з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном за власним розсудом, чим спричинив АТ «Укртелеком» матеріальних збитків на загальну суму 800,80 грн.

Епізод 3.

08 лютого 2022 року о 19 год. 55 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого приміщення, яке використовувалось як сховище, з метою подальшого викрадення кабелю діючих ліній зв`язку ПАТ «Укртелеком», підійшов до входу до підвального приміщення, двері якого були відчинені. Маючи при собі заздалегідь підготовлені металеві кусачки, скориставшись тим, що двері до підвального приміщення будинку АДРЕСА_3 були відчинені, шляхом вільного доступу зайшов через них, тим самим незаконно проник до приміщення, в якому знаходилось майно ПАТ «Укртелеком». ОСОБА_4 за допомогою наявних при ньому кусачок демонтував кабелі діючих ліній зв`язку ПАТ «Укртелеком» марки ТПП 20х2х0,5 довжиною 40 метрів, вартістю згідно висновку експерта за результатами товарознавчої експертизи - 915,52 грн.

Після чого, ОСОБА_4 , з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном за власним розсудом, чим спричинив АТ «Укртелеком» матеріальних збитків на загальну суму 915,52 грн.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення; за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Допитаний в ході судового розгляду матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтвердивши факт їх скоєння за обставин, викладених вище. Щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати, зазначивши, що усвідомив неправильність своїх дій.

Представник потерпілого АТ «Укртелеком» ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Стосовно міри покарання покладався на розсуд суду.

Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд вину обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України вважає повністю доведеною, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами статей 65 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують його покарання, суд не знаходить.

Так, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочинів, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд індивідуалізує покарання, необхідне і достатнє для виправлення засуджених, а також для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника випливає з статті 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Постановою Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Суд враховує характер та ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, які відносяться до тяжких злочинів.

Також суд бере до уваги особу обвинуваченого, який непрацевлаштований, неодружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра на даний час не перебуває, раніше судимий за корисливі злочини, ці обставини дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів не можливе без ізоляції від суспільства, тому суд вважає за необхідне і достатнє призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, при визначенні остаточного покарання судом враховуються вироки Московського районного суду м.Полтави від 09.02.2023 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 185, ч.1 ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі, а також вирок Полтавського апеляційного суду від 30.01.2024 року, яким останній був засуджений за ч.1 ст. 309, ст.71, ст.72 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Вирішення цивільного позову

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, зокрема до обвинуваченого за шкоду, завдану його діяннями. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Як слідує з положень ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

При цьому, суд зобов`язаний всебічно, повно й об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати характер і розмір витрат, зумовлених кримінальним правопорушенням, встановити злочинний зв`язок між діянням і шкодою, що настала, і дати у вироку належну оцінку таким обставинам.

У відповідності до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Так у цивільному позові АТ «Укртелеком» просить стягнути з ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 27957, 96 грн, з яких 26225, 76 грн це реальні збитки та 2679, 56 грн упущена вигода.

В обґрунтування позову зазначено, що за трьома епізодами згідно довідок про вартість ремонтних робіт та дефектних актів розмір спричинених збитків складає 26225, 76 грн. Крім того, пошкодження відповідачем мереж зв`язку поз призвело до тимчасового припинення зв`язку для абонентів. Втрата доходів має прямий причинно-наслідковий зв`язок з протиправними діями відповідача. Згідно довідок розмір упущеної вигоди через тимчасове припинення надання телекомунікаційних послуг складає 1732, 20 грн.

На підтвердження викладених у позові обставин представник АТ «Укртелеком» не надав жодного доказу, зокрема, довідки та дефектні акти, на які є посилання у позові.

Згідно висновків товарознавчих експертиз №11/03-2022 від 15.02.2022 року, №13/03-2022 від 15.02.2022 року № 14/03-2022 від 16.02.2022 року, матеріальна шкода АТ «Укртелеком» складає 1716, 32 грн.

Як зазначено в обвинувальному акті, в ході досудового розслідування матеріальна шкода була частково відшкодована, в сумі 787, 64 грн.

Як КПК України (ст. 22) так і ЦПК України (ст. 12) визначає змагальність сторін як одну з найголовніших засад процесу.

Відсутність доказів на підтвердження реальності вказаних у позові матеріальних витрат на заміну скла є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині відшкодування матеріальної шкоди.

Таким чином цивільний позов АТ «Укртелеком» підлягає частковому задоволенню, а саме у розмірі 928, 68 грн. (1716, 32 грн - 787, 64 грн)

В іншій частині позовних вимог слід відмовити за недоведеністю.

Мотиви інших рішень

Витрати на залучення експертів відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 370, 373, 374, 615 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (трьох) років;

- за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`яти) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`яти) років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину за вироком Полтавського апеляційного суду від 30 січня 2024 року та за вироком Московського районного суду м.Харкова від 09.02.2023 рокуі остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 6 (шести) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з 19 червня 2024 року.

Цивільний позов АТ «Укртелеком» до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь АТ «Укртелеком» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 928, 68 грн.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України, а саме:

- диски з відеозаписами - зберігати при матеріалах справи;

- кабелі ліній зв`язку - повернути власнику.

Вирок може бути оскаржено в Полтавський апеляційний суд через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1