Справа № 308/29/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, матеріали кримінального провадження №308/29/24, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001522 від 20.07.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке 20.07.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001522 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

Прокурором у судовому засіданні було подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під домашнім арештом.

Подане клопотання мотивує тим, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Зауважив, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні необережного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів.

У клопотанні зазначає, що в ході досудового розслідування ухвалою слідчого судді відносно ОСОБА_5 обирався запобіжний захід у виді тримання під домашнім арештом, яким підтверджено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Наголошує, що підстав для зміни запобіжного заходу та відмови у продовженні обвинуваченому ОСОБА_5 строку домашнього арешту відсутні, оскільки ризики, що обґрунтовували необхідність обрання запобіжного заходу не зменшилися і жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під домашнім арештом, не може запобігти заявленим ризикам.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.12.2023 року обвинуваченому ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний період доби, до 24 лютого 2024 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Прокурор в судовому засіданні просив продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під домашнім арештом з підстав та мотивів, викладених у поданому ним клопотанні. Наголосив, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти заявленим ризикам, які продовжують існувати.

Потерпілий у судовому засіданні підтримав заявлене прокурором клопотання.

Обвинувачений не заперечив проти задоволення клопотання прокурора. Незважаючи на те, що судом у судовому засіданні роз`яснено обвинуваченому право на захист, передбачене ст. 20 КПК України, останній від отримання права на захист відмовився. Суд переконався у добровільності такого рішення обвинуваченого.

Заслухавши думку прокурора, позицію потерпілого, доводи обвинуваченого, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваного, обвинуваченого покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язана із необхідністю запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжних заходів є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України одним із запобіжних заходів є домашній арешт.

При вирішенні питання про обрання чи продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Судом встановлено, що відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.12.2023 обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби.

Як зазначено у ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Згідно з ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію, майновий стан, наявність; дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У поданому прокурором клопотанні зазначається, що наразі продовжують існувати ризики того, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд зазначає, що прокурором в ході розгляду клопотання у судовому засіданні доведено, а обвинуваченим належним чином не спростовано наявність ризику переховування обвинуваченого від суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, які на переконання суду не зменшились, а більш м`які запобіжні заходи, не можуть запобігти їм. Одночасно, суд вважає, що ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України відсутній.

Таким чином, вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд враховує тяжкість злочину, а також те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились, а менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання обвинуваченим покладених на нього згідно кримінально-процесуального законодавства України обов`язків, тому суд вважає за необхідне продовжити йому дію запобіжного заходу у виді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 194, 331, 369-372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задоволити.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом без застосування електронних засобів контролю.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду у нічний період доби з 21 години 00 хвилин по 08 годину 00 хв.;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- прибувати до суду на першу вимогу;

- утримуватися від спілкування із іншими учасниками у даному кримінальному провадженні, у тому числі за допомогою засобів мобільного зв`язку, мережі Інтернет, а також через соціальні мережі;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Встановити строк дії ухвали про тримання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом до 19 квітня 2024 року включно.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого Ужгородському районному управлінню поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1