Справа № 167/1063/23
Номер провадження 1-кп/167/18/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2024 року місто Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000349 від 13 червня 2023 року, про обвинувачення:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця села Носачевичі Рожищенського району Волинської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні немає, учня Комунального закладу загальної середньої освіти «Носачевицька гімназія» Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу (далі - КК) України,

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця села Носачевичі Рожищенського району Волинської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні немає, учня Комунального закладу загальної середньої освіти «Носачевицька гімназія» Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України,

за участі сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

неповнолітніх обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_6 ,

захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_7 ,

законних представників неповнолітніх обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представників служби у справах дітей Рожищенської міської ради - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

потерпілих - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

в с т а н о в и в:

На початку травня 2023 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вступивши в попередню змову з неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуваючи в селі Носачевичі Луцького району Волинської області, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, в умовах воєнного стану, уведеного на підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом № 2102-IX від 24.02.2022 року, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та подальшим продовженням строку воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, згідно з Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022 року, та з подальшим продовженням строку воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, згідно з Указом Президента № 259/2022 від 18.04.2022 року, та подальшим продовженням строку воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, згідно з Указом Президента № 341/2022 від 17.05.2022 року, та з подальшим продовженням строку воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, згідно з Указом Президента № 573/2022 від 12.08.2022 року, та з подальшим продовженням строку воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком 90 діб, згідно з Указом Президента № 757/2022 від 07.11.2022 року, та з подальшим продовженням строку воєнного стану з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, згідно з Указом Президента № 58/2023 від 06.02.2023 року, переслідуючи корисливу зацікавленість та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, зайшли через хвіртку на огороджену територію домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи на якій, діючи умисно, таємно, викрали бувший у користуванні електричний двигун потужністю - 3 кВт вартістю 2 733, 33 грн, який ОСОБА_3 відкрутив з циркулярної пили, розташованої на подвір`ї.

В подальшому, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел на заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , шляхом відкручування металевих болтів, за допомогою яких був прикріплений механізм, який слугує для закривання вхідних дверей до гаражного приміщення, відкрив вхідні двері до гаражного приміщення, через які ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проникли всередину вказаного приміщення, перебуваючи в якому, умисно, таємно викрали бувший у користуванні двохжильний подовжувач кустарного виробництва довжиною 8 метрів, з січенням кабелю 2х2,5, вартістю 263, 52 грн, та бувший у користуванні чотирьохжильний подовжувач кустарного виробництва довжиною 20 метрів, з січенням кабелю 4х4,0, вартістю 2 555, 60 грн, якими неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в подальшому розпорядились на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 5 552, 45 гривень.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_3 та неповнолітній ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у інше приміщення, вчиненому в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, вчинили кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 КК України.

Крім того, в період часу з 05.06.2023 року по 13.06.2023 року (більш точної дати та години досудовим розслідуванням не встановлено), неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вступивши в попередню змову з неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуваючи в селі Носачевичі Луцького району Волинської області, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, в умовах воєнного стану, уведеного на підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом № 2102-IX від 24.02.2022 року, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та подальшим продовженням строку воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, згідно з Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022 року, та з подальшим продовженням строку воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, згідно з Указом Президента № 259/2022 від 18.04.2022 року, та подальшим продовженням строку воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, згідно з Указом Президента № 341/2022 від 17.05.2022 року, та з подальшим продовженням строку воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, згідно з Указом Президента № 573/2022 від 12.08.2022 року, та з подальшим продовженням строку воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком 90 діб, згідно з Указом Президента № 757/2022 від 07.11.2022 року, та з подальшим продовженням строку воєнного стану з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, згідно з Указом Президента № 58/2023 від 06.02.2023 року, та з подальшим продовженням строку воєнного стану з 05 години 30 хвили 20 травня 2023 року строком на 90 діб, згідно з Указом Президента№ 254/2023 від 01.05.2023 року, переслідуючи корисливу зацікавленість та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, зайшли через хвіртку на огороджену територію домоволодіння, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи на якій, шляхом відкручування планок віконної рами, за допомогою яких трималась поліетиленова плівка, проникли через вікно до будинку, перебуваючи в якому, діючи умисно, повторно, таємно викрали бувший у користуванні спінінг «Nexia Blue Fox 3,6 м» разом із котушкою «Golden JW 2000» вартістю 740, 98 грн, якими неповнолітній ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в подальшому розпорядились на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_13 майнову шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_3 та неповнолітній ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, вчинили кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 КК України.

Крім того, в період часу з 05.06.2023 року по 13.06.2023 року (більш точної дати та години досудовим розслідуванням не встановлено), неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вступивши в попередню змову з неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуваючи в селі Носачевичі Луцького району Волинської області, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, в умовах воєнного стану, уведеного на підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом № 2102-IX від 24.02.2022 року, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та подальшим продовженням строку воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, згідно з Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022 року, та з подальшим продовженням строку воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, згідно з Указом Президента № 259/2022 від 18.04.2022 року, та подальшим продовженням строку воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, згідно з Указом Президента № 341/2022 від 17.05.2022 року, та з подальшим продовженням строку воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, згідно з Указом Президента № 573/2022 від 12.08.2022 року, та з подальшим продовженням строку воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком 90 діб, згідно з Указом Президента № 757/2022 від 07.11.2022 року, та з подальшим продовженням строку воєнного стану з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, згідно з Указом Президента № 58/2023 від 06.02.2023 року, та з подальшим продовженням строку воєнного стану з 05 години 30 хвили 20 травня 2023 року строком на 90 діб, згідно з Указом Президента№ 254/2023 від 01.05.2023 року, переслідуючи корисливу зацікавленість та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, зайшли через хвіртку на огороджену територію домоволодіння, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи на якій, шляхом відкручування планок віконної рами, за допомогою яких трималась клейонка, проникли через вікно до будинку, перебуваючи в якому діючи умисно, повторно, таємно викрали бувший у користуванні спінінг «Nexia Blue Fox 3,6 м» разом із котушкою « Bratfishing BETA 40 RD» вартістю 439, 92 гривень.

В подальшому, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел на заволодіння чужим майном, шляхом відламування частини вхідних дверей до гаражного приміщення, проникли в середину вказаного приміщення, перебуваючи в якому, умисно, таємно викрали бувшу у користуванні кутову шліфувальну машину марки «ИЖ-МАШ INDUSTRIALLINE», модель «SU 1000», вартістю 614, 45 грн, та бувший у користуванні електричний двигун потужністю - 3 кВт, вартістю 2 733, 33 грн, яким неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в подальшому розпорядились на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_13 майнову шкоду на загальну суму 1 054, 37 грн та потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду на суму 2 733, 33 гривень.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_3 та неповнолітній ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у житло та інше приміщення, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, вчинили кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 КК України.

2. Позиція сторони захисту.

Показання неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

Допитаний у судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю.

Допитаний у судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю.

Неповнолітні обвинувачені ОСОБА_3 і ОСОБА_4 суду пояснили, кожен зокрема, що дійсно в травні-червні 2023 року, більш точної дати не пам`ятають, перебуваючи в селі Носачевичі Луцького району Волинської області, вирішили таємно декілька разів проникнути на територію і в будинок та в гаражне приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , зайшовши через хвіртку на огороджену територію вказаного домоволодіння, у відсутності власника, і, шляхом відкручування металевих болтів, за допомогою яких був прикріплений механізм, який слугує для закривання вхідних дверей до гаражного приміщення, відкрили вхідні двері до гаражного приміщення, а також, шляхом відкручування планок віконної рами, за допомогою яких трималась поліетиленова плівка, проникли через вікно до будинку.

Неповнолітні обвинувачені ОСОБА_3 і ОСОБА_4 підтвердили, що таким чином викрали:

- бувший у користуванні електричний двигун потужністю - 3 кВт, який ОСОБА_3 відкрутив з циркулярної пили розташованої на подвір`ї;

- бувший у користуванні двохжильний подовжувач кустарного виробництва та бувший у користуванні чотирьохжильний подовжувач кустарного виробництва, якими в подальшому розпорядились на власний розсуд;

- бувший у користуванні спінінг «Nexia Blue Fox 3,6 м» разом із котушкою «Golden JW 2000», якими в подальшому розпорядились на власний розсуд;

- бувший у користуванні спінінг «Nexia Blue Fox 3,6 м» разом із котушкою « Bratfishing BETA 40 RD», якими в подальшому розпорядились на власний розсуд;

- бувшу у користуванні кутову шліфувальну машину марки «ИЖ-МАШ INDUSTRIALLINE» та бувший у користуванні електричний двигун, якими в подальшому розпорядились на власний розсуд.

У вчиненому щиро розкаюються, ствердили про відшкодування збитків потерпілим, просили суворо не карати.

Відповідно до статтей 22, 26 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Статтею 93 КПК України передбачено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих ( розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

3. Позиція потерпілих та їх показання.

Потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , кожен зокрема, в судовому засіданні надали суду показання, згідно яких ОСОБА_12 є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , але вони там не проживають. Проте, на території домоволодіння, а також в будинку і в гаражі зберігаються їх особисті речі, частина яких була викрадена. Про факт зникнення речей вони дізналися в червні місяці 2023 року, коли ОСОБА_12 навідався в будинок за вказаною адресою. В подальшому ОСОБА_12 повідомив про це поліцію і свого онука ОСОБА_13 . Підтвердили факт викрадення двох електричних двигунів, двох подовжувачів, двох спінінгів з котушками і шліфувальну машину. Підтвердили факт відшкодування заподіяних збитків неповнолітніми обвинуваченими та їх батьками. Будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених та їх законних представників не мають. Просили суд суворо не карати обвинувачених, а також просили повернути їм речові докази, належні їм на праві власності, що були передані до камери схову.

4. Досліджені письмові докази.

Крім повного визнання вини неповнолітніми обвинуваченими ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , а також показаннями потерпілих, вина ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні письмовими документами (том 2), а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000349 від 13.06.2023 року (ас 2-3);

- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_12 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 13.06.2023 року (ас 4);

- заявою ОСОБА_12 від 13.06.2023 року про добровільну згоду на проведення огляду в будинковолодінні працівниками поліції (ас 5);

- протоколом огляду місця події від 13.06.2023 року та з додатками-фототаблицями (ас 6-18);

- заявою ОСОБА_18 (ас 19);

- протоколом огляду предметів від 14.06.2023 року з додатками-фототаблицями (ас 20-30);

- заявою ОСОБА_19 (ас 31);

- протоколом огляду предметів від 14.06.2023 року з додатками-фототаблицями (ас 32-37);

- постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 14.06.2023 року у кримінальному провадженні №0000349 від 13.06.2023 року (ас 38);

- постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 14.06.2023 року у кримінальному провадженні №0000349 від 13.06.2023 року (ас 39);

- ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 16.06.2023 року про накладення арешту на речові докази (ас 40-41);

- висновком експерта від 06.07.2023 року № СЕ-19/103-23/6795-ТВ (ас 42-53);

- довідкою про витрати на проведення експертизи (ас 54);

- висновком експерта від 20.06.2023 року № СЕ-19/103-23/6797-ТР (ас 55-57);

- довідкою про витрати на проведення експертизи (ас 58);

- постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 23.06.2023 року у кримінальному провадженні №0000349 від 13.06.2023 року (ас 59);

- постановою про визначення слідчої групи від 13.06.2023 року у кримінальному провадженні №0000349 від 13.06.2023 року (ас 80);

- постановою про визначення групи слідчих від 08.09.2023 у кримінальному провадженні №0000349 від 13.06.2023 року (ас 81-82);

- дорученням про визначення слідчих, спеціально уповноважених на здійснення досудових розслідувань щодо неповнолітніх від 12.01.2022 року № 252/02/24/1-2022 (ас 83-86);

- дорученням про визначення слідчих, спеціально уповноважених на здійснення досудового розслідування в кримінальних провадженнях за участю дітей, у яких вони є потерпілими, підозрюваними чи свідками від 25.08.2023 року № 8481/02/24/1-2023 (ас 87-91).

5. Висновки суду.

Розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, заслухавши показання неповнолітніх обвинувачених, показання потерпілих, дослідивши письмові документи, оцінивши у сукупності наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, проаналізувавши ці докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд доходить висновку про їхню достатність для визнання ОСОБА_4 і ОСОБА_3 винуватими у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185 КК України:

- у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у інше приміщення, вчиненому в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб,на початку травня 2023 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено);

- у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб,в період часу з 05.06.2023 року по 13.06.2023 року (більш точної дати та години досудовим розслідуванням не встановлено);

- у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у житло та інше приміщення, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, в період часу з 05.06.2023 року по 13.06.2023 року (більш точної дати та години досудовим розслідуванням не встановлено),

і суд доходить висновку, що дії ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , кожного зокрема, вірно кваліфіковано за частиною 4 статті 185 КК України.

Приймаючи таке рішення, суд керується критеріями доведення винуватості поза розумним сумнівом, наведених у висновках Європейського суду з прав людини, яких суд дійшов у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» (рішення від 21 квітня 2011 року) та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» (рішення від 6 грудня 1988 року). Так, у цих рішеннях зазначено, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_6 про визнання недопустимим доказом протоколу огляду місця події від 13.06.2023 року (ас 6-8, т 2), який був проведений без повної відеофіксації і без ухвали слідчого судді та без наступного (ретроспективного) судового контролю слідчим суддею, тобто, на думку захисника ОСОБА_6 , з порушенням вимог ч. 2 ст. 237, ст.ст. 13, 233-236 КПК України, суд зазначає наступне.

За змістом статей 223, 237 КПК огляд є слідчою дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження.

Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі.

Схожість обшуку та огляду обумовлюється спільністю завдань цих слідчих (розшукових) дій - пошук і виявлення об`єктів, які мають значення доказу у кримінальному провадженні. Разом з тим обшук, на відміну від огляду, має примусовий характер, який проявляється в тому, що обстеження житла чи іншого володіння особи, а також особистий обшук можуть проводитися без згоди особи, яку обшукують, всупереч її волі.

Також відмінністю між обшуком та оглядом є конкретно визначений суб`єктний склад осіб, які можуть проводити вказані дії. У випадку проведення огляду це ті особи (слідчий, прокурор) які безпосередньо прибули на місці вчинення злочину.

Огляд місця події є однією з перших та невідкладних слідчо-оперативних дій, а також джерелом отримання доказів. При наявності очевидних даних, які вказують на вчинення кримінального правопорушення і зумовлюють необхідність проведення огляду, слідчий чи прокурор приймає рішення про його проведення. Необхідність оперативного проведення огляду, надає право на таке проведення до внесення відомостей до ЄРДР, що є відмінністю від обшуку, який може бути проведений лише коли кримінальне провадження зареєстровано та відповідні відомості внесено до ЄРДР.

Як правило рішення слідчого, прокурора про проведення огляду, яке прийнято до внесення відомостей до ЄРДР, ніде спеціально не фіксується, оскільки необхідність вчинення таких дій зумовлена настанням невідкладного випадку та потребою зафіксувати дані про подію злочину. Таким чином, відмінністю між вказаними процесуальними діями є процесуальні підстави їх проведення. Для проведення огляду достатньо відповідного рішення слідчого, прокурора, яке не вимагає письмової форми, для проведення обшуку - виключно судове рішення. Наведене узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема у постанові Верховного Суду від 5 вересня 2019 року у справі № 518/203/17.

З дослідждених матеріалів кримінального провадження вбачається, що територія домоволодіння і саме домоволодіння, до якого ОСОБА_3 і ОСОБА_4 проникли і вчинили крадіжку, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , після прибуття 13.06.2023 року працівників поліції за вищевказаною адресою потерпілий ОСОБА_12 надав письмову згоду на огляд території домоволодіння і самого домоволодіння, власником якого він є, з метою фіксації обставин вчинення кримінального правопорушення. Після отримання зазначеного дозволу слідчим було проведено огляд місця події та складено відповідний протокол від 13 червня 2023 року з додатками, тобто належним чином зафіксовані результати огляду шляхом протоколювання і фотографування. Наведені обставини не ставлять під сумнів добровільність такої згоди, оскільки були наявні всі процесуальні гарантії, які захищали здатність ОСОБА_12 висловлювати свою справжню думку. Виходячи із аналізу кримінальних процесуальних норм, які містяться у ч. 1 ст. 233, ч. 2 ст. 234 та ч. 2 ст. 237 КПК України, суд доходить висновку, що огляд житла чи іншого володіння особи може бути проведено за добровільною згодою особи, яка ним володіє, за умови, що були наявні процесуальні гарантії, які захищали здатність особи висловлювати свою справжню думку при наданні такої згоди.

Крім того, проведення такого огляду відбувалося з урахуванням нагальності в розкритті злочину.

Також при вирішенні питання про допустимість доказів, отриманих у ході огляду місця події, враховується те, що в кожному конкретному випадку є можливість у кінцевому результаті втратити таку нагоду та своєчасно не зафіксувати сліди злочину, тому суд доходить висновку, що ухвала слідчого судді при отриманні дозволу на огляд території домоволодіння і самого домоволодіння ОСОБА_12 , а також без повної відеофіксації і без наступного (ретроспективного) судового контролю слідчим суддею, в цьому конкретному випадку була непотрібною.

Жодних підстав, передбачених ст. 87 КПК України, для визнання протоколу огляду місця події від 13.06.2023 року як недопустимого доказу, в судовому засіданні не встановлено, а тому у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 слід відмовити.

Судом встановлено, що кримінальний злочин за частиною 4 статті 185 КК України, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , відповідно до статті 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину.

Відповідно до вимог статтей 50, 65 КК України та пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину і тяжкості наслідків, що настали. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно частини 1 статті 103 КК України, при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Згідно статті 485 КПК України, під час судового розгляду кримінальних правопорушень, вчинених неповнолітніми, крім обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, також з`ясовуються:

1) повні і всебічні відомості про особу неповнолітнього: його вік (число, місяць, рік народження), стан здоров`я та рівень розвитку, інші соціально-психологічні риси особи, які необхідно враховувати при індивідуалізації відповідальності чи обранні заходу виховного характеру. За наявності даних про розумову відсталість неповнолітнього, не пов`язану з психічною хворобою, повинно бути також з`ясовано, чи міг він повністю усвідомлювати значення своїх дій і в якій мірі міг керувати ними;

2) ставлення неповнолітнього до вчиненого ним діяння;

3) умови життя та виховання неповнолітнього;

4) наявність дорослих підбурювачів та інших співучасників кримінального правопорушення.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, при призначенні виду і міри покарання неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_4 і ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно статті 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, дані про особу ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , які вперше притягуються до кримінальної відповідальності, умови їх життя та виховання, а саме те, що вони не позбавлені батьківського виховання та піклування, здобувають середню освіту, за місцем навчання та проживання ОСОБА_4 позитивно характеризується, ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, а за місцем навчання - посередньо, рівень їх розвитку і стан здоров`я, негативне ставлення до вчинених ними діянь, умови їх життя та виховання.

При обранні міри покарання ОСОБА_4 і ОСОБА_3 суд також враховує вимоги частини 2 статті 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги статті 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , кожному зокрема, у відповідності до статті 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставини, що обтяжують покарання неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , кожному зокрема, відсутні.

В досудовій доповіді Луцького районного сектору № 2 філії Державної установи "Центр пробації" у Волинській області від 25.01.2024 року орган пробації зазначає про можливе виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства (с 138-141 т 1).

В досудовій доповіді Луцького районного сектору № 2 філії Державної установи "Центр пробації" у Волинській області від 25.01.2024 року орган пробації зазначає про можливе виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства (ас 142-148 т 1).

Згідно частини 1 статті 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Згідно статті 69-1 КК України, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченим ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , кожному зокрема, суд вважає за необхідне та доцільне застосувати вимоги статті 69 КК України та при призначенні обвинуваченим покарання, кожному зокрема, призначити (основне) покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, виходячи з наступного.

При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК України та тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини, як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим. Зазначене кореспондується з правовою позицією Верховного Суду, неодноразово викладеною у судових рішеннях.

Відповідно до вимог статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, тому беручи до уваги викладене вище, а також те, що потерпілі не мають претензій до неповнолітніх обвинувачених, дані про особу обвинувачених, кожного зокрема, які є неповнолітніми особами, раніше не судимі, стан їх здоров`я, які не перебувають на обліку у лікарів нарколога і психіатра, характеристику за місцем проживання і навчання, вину у вчиненому визнали повністю, щиро розкаялися, добровільно відшкодували завдані збитки, а також їх відношення до вчиненого кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинувачених, кожного зокрема, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення частини 2 статті 50 КК України, обираючи міру покарання, передбачену санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , кожного зокрема, винуватим, вважає за необхідне призначити останнім покарання із застосуванням вимог статті 69 КК України у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням статтей 75,104 КК України та покладенням у відповідності до статті 76 КК України певних обов`язків.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як неповнолітніми обвинуваченими, кожним зокрема, так і іншими особами, нових кримінальний правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Питання про процесуальні витрати за проведення експертиз під час досудового розслідування суд вирішує відповідно до вимог частини 2 статті 124 КПК України, виходячи з наступного.

Ухвалюючи вирок, суд першої інстанції повинен вирішити питання, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі. Це питання вирішується судом незалежно від того, чи реалізували учасники кримінального провадження право заявити клопотання про визначення грошового розміру процесуальних витрат, оскільки це входить до предмету доказування у кримінальному провадженні (п. 3 ст. 91 КПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України, до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які, згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку стягуються з обвинуваченого на користь держави. При цьому суд, враховуючи майновий стан обвинуваченого, за власного ініціативою або за його клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

Частиною 2 ст. 122 КПК України регулюється порядок здійснення залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ.

Відповідно до п. 11 Інструкції про порядок і розміри компенсації (відшкодування) витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів досудового розслідування, прокуратури, суду або до органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення, та виплати державним спеціалізованим установам судової експертизи за виконання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 710 від 01.07.1996, науково - дослідницькі установи судової експертизи проводять судову експертизу по кримінальних справах і справах про адміністративні правопорушення за рахунок засобів, передбачених у державному бюджеті України на відповідний рік на проведення судових експертиз.

Частиною 2 ст. 124 КПК визначено обов`язок стягнення з обвинуваченого витрат, пов`язаних із залученням експертів, який реалізується в окремій нормі щодо їх розподілу при ухваленні вироку.

Так, згідно п. 13 ч. 1, ч. 3 ст. 368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі, якщо обвинувачуються декілька осіб суд вирішує питання, зазначені в цій статті, окремо щодо кожного обвинуваченого. Відповідно до ст. 126 КПК України, питання щодо процесуальних витрат вирішується судом у вироку, який підлягає обов`язковому виконанню, зокрема, в частині їх стягнення.

При цьому солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначаються рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Крім того, згідно з п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 року у справі, в якій засуджено декількох осіб, судові витрати мають визначатися в певних частках з урахуванням ступеня вини та майнового стану кожного із засуджених.

Таким чином, відповідно до положень глави 8 КПК України встановлено принцип дольової відповідальності при стягненні процесуальних витрат відповідно до положень глави 8 КПК України. У тому разі, якщо винуватими буде визнано декілька осіб, суд зобов`язаний визначити, в якому розмірі повинні бути стягнені ці витрати з кожного, враховуючи при цьому ступінь вини та майновий стан засуджених.

Встановлено, що у кримінальному провадженні проводились:

- судова товарознавча експертиза № СЕ-19/103-23/6795-ТВ, вартість якої становить 2 390, 00 грн;

- судова трасологічна експертиза № СЕ-19/103-23/6797-ТВ, вартість якої становить 1 912, 00 грн;

- судова товарознавча експертиза № СЕ-19/103-23/8606-ТВ, вартість якої становить 717, 00 грн.

Оскільки солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено, то судові витрати в даному кримінальному провадженні слід стягнути в рівних частках із законних представників неповнолітніх обвинувачених, з урахуванням вимог абз. 3 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.2005 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат».

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 16.06.2023 року, відповідно до частини 4 статтею 174 КПК України слід скасувати.

Керуючись статтями 366-368, 371, 374, 376, 484, 485, 487, 488, 489, 490, 491, 496, 615 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням вимог статті 69 КК України, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі статтей 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням вимог статті 69 КК України, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі статтей 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_8 і ОСОБА_9 в дохід держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи, згідно висновку експерта №СЕ-19/103-23/6795-ТВ від 06.07.2023 року в сумі 2 390 (дві тисячі триста дев`яносто) грн 00 коп, в рівних частках, а саме по 1 195 (одній тисячі сто дев`яносто п`ять) гривень 00 копійок з кожного.

Стягнути з ОСОБА_8 і ОСОБА_9 в дохід держави витрати за проведення судової трасологічної експертизи, згідно висновку експерта №СЕ-19/103-23/6797-ТР від 20.06.2023 року в сумі 1 912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) грн 00 коп, в рівних частках, а саме по 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень 00 копійок з кожного.

Стягнути з ОСОБА_8 і ОСОБА_9 в дохід держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи, згідно висновку експерта №СЕ-19/103-23/8606-ТВ від 03.08.2023 року в сумі 717 (сімсот сімнадцять) грн 00 коп, в рівних частках, а саме по 358 (триста п`ятдесят вісім) гривень 50 (п`ятдесят) копійок з кожного.

Речові докази по справі:

- залишок відрізаного кабелю живлення зі слідами відрізу, що знаходиться в камері схову речових доказів Відділення поліції № 1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області - знищити;

- болгарку червоного кольору марки «ИЖ-МАШ INDUSTRIALLINE», модель «SU 1000», що знаходиться в камері схову речових доказів Відділення поліції № 1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області - повернути власнику ОСОБА_12 ;

- вудочку темного кольору, на якій наявні маркувальні позначення «Nexia Blue Fox Tele 360» і на якій встановлена котушка сірого кольору на якій наявні маркувальні позначення «ВЕТА 40 RD», що знаходиться в камері схову речових доказів Відділення поліції № 1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області - повернути власнику ОСОБА_13 ;

- вудочку темного кольору, на якій наявні маркувальні позначення «Nexia Blue Fox Tele 360», на якій встановлена котушка темно-зеленого кольору на якій наявні маркувальні позначення «GOLDEN JW2000A», що знаходиться в камері схову речових доказів Відділення поліції № 1 ( м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області - повернути власнику ОСОБА_13 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 16.06.2023 року у справі № 158/1957/23 на речові докази, а саме на:

- вудочку темного кольору, на якій наявні маркувальні позначення «Nexia Blue Fox Tele 360» і на якій встановлена котушка сірого кольору на якій наявні маркувальні позначення «ВЕТА 40 RD»;

- вудочку темного кольору, на якій наявні маркувальні позначення «Nexia Blue Fox Tele 360», на якій встановлена котушка темно-зеленого кольору на якій наявні маркувальні позначення «GOLDEN JW2000A»;

- болгарку червоного кольору марки «ИЖ-МАШ INDUSTRIALLINE», модель «SU 1000»,

що знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 (місто Ківерці) Луцького районного управління Головного управління Національної поліції у Волинській області за адресою: місто Ківерці Луцького району Волинської області, вулиця Залізнична, 52 - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після оголошення негайно вручити обвинуваченим, їх законним представникам та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1