Справа № 520/2380/18
Провадження № 1-кп/947/606/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2024 року м.Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції, матеріали кримінального провадження відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Єреван, Вірменія, громадянина РФ, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 263 ч.1, 263 ч.2, 187 ч.1, ст.187 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням, про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, перебуває у міжнародному розшуку, є громадянином іншої держави, був затриманий представниками 94 прикордонного загону ДПС України поза пунктами пропуску через державний кордон України, що свідчить про можливість обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, та неможливістю запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та достатніми для його застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 .

Захисник - адвокат ОСОБА_6 просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора, посилаючись на відсутність ризиків, зазначених прокурором у клопотанні, а також на обставини, які характеризують особу обвинуваченого, зокрема, на стан його здоров`я, встановлену судом відсутність факту спроби незаконного перетну кордону України, відсутність намагання переховуватись від суду та наявність офіційного житла в м. Одесі, надавши письмові заперечення з копіями відповідних документів. В зв`яжу з викладеним захисник просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора, а, у разі застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби. Обвинувачений погодився з думкою захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думки прокурора, захисника та обвинуваченого, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 331 ч.2 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри, належить прийняти до уваги п. 57 рішення ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» від 29 серпня і 24 жовтня 1997 року, згідно до якого наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа, ймовірно, вчинила правопорушення.

А також рішення ЄСПЛ по справі «Мюрей проти сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, в якому зазначено, що факти, які породжують підозру, не обов`язково мають такий саме рівень з`ясовності, який потребується на пізнішому етапі кримінального провадження, тобто факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку.

Приймаючи до уваги дані, які містяться в наданих суду матеріалах, вважаю доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри в скоєнні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 263 ч.1, 263 ч.2, 187 ч.1, ст.187 ч.3 КК України.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_8 не працює, не має постійного джерела прибутку, не одружений, є громадянином іншої держави, тобто враховуючи міцність соціальних зв`язків обвинуваченого за місцем проживання, суд вважає, що існує ризик того, що ОСОБА_8 може переховуватись від суду.

В зв`язку з викладеним суд вважає ризик, передбачений ч.1 п. 1 ст. 177 КПК України, доведеним.

Разом з тим, ч.1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Мотиву однієї лише тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , недостатньо для вирішення питання на користь тримання під вартою, оскільки таке буде суперечити рішенню Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003, згідно з яким тяжкість злочину законом не визначається обов`язковою підставою для застосування взяття під варту.

При вказаних обставинах, з урахуванням даних, які характеризують особу обвинуваченого, зокрема, те, що він раніше не судимий, його стану здоров`я та необхідності тривалого лікування, наявності у нього місця мешкання в м. Одесі та встановлену судом відсутність факту спроби незаконного перетну кордону України, а також приймаючи до уваги, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що під час судового засідання прокурором доведені обставини, викладені в п.п. 1, 2 ч.1 ст.194 КК України, однак, прокурором не доведені обставини, щодо неможливості запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В зв`язку з встановленим, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти на обвинуваченого обов`язки не залишати місце мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби; з`являтися за вимогою до суду; не відлучатися з м.Одеси без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331 ч.3, 372 КПК України, суд,-.

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки строком на два місяці, до 08.06.2024 року, а саме:

- не залишати місце мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби;

- з`являтися за вимогою до суду;

- не відлучатися з м.Одеси без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 , що відповідно до ч. 2 ст. 179 КПК України, у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виконання ували доручити відділу поліції за місцем проживання обвинуваченого, якому відповідно до вимог ст.181 КПК України необхідно негайно поставити обвинуваченого на облік, про що повідомити суд.

Ухвала припиняє свою дію 08.06.2024 року та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3