Справа № 461/1205/24
Провадження № 1-кс/461/2105/24
УХВАЛА

про продовження строку дії запобіжного заходу

04.04.2024 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю покурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваної - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБУ у Львівській області ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лобойківка Петраківського району Дніпропетровської області, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , з повною середньою освітою, працюючої різноробочою в ФГ «Відродження», неодруженої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , 2007 р.н., ОСОБА_8 , 2009 р.н., раніше не судимої,

у кримінальному провадженні, внесеному 09.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.305 КК України,-

в с т а н о в и в:

02.04.2024 слідчий в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБУ у Львівській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Галицького районного суду м. Львова із клопотанням, в якому просить продовжити підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, у межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що на початку лютого 2024 року (точні час та дату не встановлено) у ОСОБА_5 , в порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» та «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», виник злочинний намір на контрабандне переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю прекурсорів в особливо великих розмірах.

На виконання злочинного умислу ОСОБА_5 , перебуваючи за межами території України (точний час, місце та дату не встановлено) у невстановленої досудовим розслідуванням особи придбала порошкоподібну речовину вагою близько 3200 грам із вмістом прекурсору «псевдоефедрин», вагою 1474,4684 грама, яку з метою контрабандного переміщення через митний кордон України шляхом надання прекурсору «псевдоефедрин», вагою 1474,4684 грама вигляду продуктів харчування, заздалегідь було поміщено у 3 фабричні упакування з-під сипучих продуктів харчування із маркуваннями « Nestle Nido fortified », 3 фабричні упакування з-під сипучих продуктів харчування із маркуваннями «Dreem» та 1 фабричні упакування з-під сипучих продуктів харчування із маркуваннями «Fruty». В подальшому прекурсор «псевдоефедрин», вагою 1474,4684 грама, в упакуваннях, як це описано вище, ОСОБА_5 помістила до дорожньої валізи чорного кольору серед продуктів харчування - кондитерських виробів (цукерки, шоколадні батончики, вафлі, шоколадні драже, печиво, шоколад, тощо) та особистого одягу.

Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на контрабандне переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю прекурсору «псевдоефедрин», вагою 1474,4684 грама, що утруднює його виявлення, маючи на меті отримати грошову вигоду від її подальшої реалізації, ОСОБА_5 близько 00 год. 31 хв. 09.02.2024 будучи пасажиром не рейсового пасажирського автобусу «Варшава-Дніпро», д.н.з. НОМЕР_1 , в`їхала на територію міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Рава-Руська» Львівської митниці Держмитслужби.

Рухаючись по території міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Рава-Руська» Львівської митниці Держмитслужби, ОСОБА_5 , достовірно усвідомлюючи, що незаконно перевозить через державний кордон України прекурсор «псевдоефедрин», вагою 1474,4684 грама, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю, рухаючись смугою руху регулярних та нерегулярних перевезень, прибула до місця проходження митного та прикордонного контролю.

В ході проходження митного контролю ОСОБА_5 при її усному опитуванні не заявила та до митного контролю не пред`явила прекурсор «псевдоефедрин», вагою 1474,4684 грама, який попередньо був прихований шляхом надання йому вигляду продуктів харчування у 3 упакуваннях із маркуваннями « Nestle Nido fortified », 3 упакуваннях із маркуванням «Dreem» та 1 упакуванні із маркуванням «Fruty», та поміщений до валізи чорного кольору серед продуктів харчування.

В ході проведення огляду ОСОБА_5 , її валізи та ручної поклажі інспекторами Держмитслужби та Держприкордонслужби виявлено та вилучено приховану від митного контролю порошкоподібну речовину із вмістом прекурсору «псевдоефедрин», вагою 1474,4684 грама.

Відповідно до Списку №1 Таблиці 4 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, псевдоефедрин є прекурсором, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю.

Відповідно до Таблиці 3 великих та особливо великих розмірів прекурсорів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 №188, 1474,4684 грама прекурсору «псевдоефедрин» становить особливо великий розмір.

09.02.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.305 КК України.

Повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.305 КК України, підтверджується здобутими доказами, а саме: повідомленням заступника начальника УСБУ в Дніпропетровській області №55/15/Д/3-1175вих від 08.02.2024 про кримінальне правопорушення, у якому зазначено про протиправну діяльність ОСОБА_5 , пов`язану із незаконним обігом наркотичних засобів; протоколом огляду місця події від 09.02.2024, яким зафіксовано вилучення прекурсору - псевдоефедрину, обіг якого обмежено; допитом свідка ОСОБА_5 від 09.02.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 09.02.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 09.02.2024; протоколом огляду валізи підозрюваної ОСОБА_11 від 11.03.2024; протоколом огляду мобільного телефону підозрюваної ОСОБА_11 від 17.02.2024; висновком експерта за результатами проведення експертизи наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів від 04.03.2024 №СЕ-19/114-24/3448-НЗРАП; протоколом огляду відеофайлів з нагрудних відеореєстраторів співробітників 7 прикордонного загону Держприкордонслужби від 09.03.2024; протоколом огляду відеофайлів з системи відеоспостереження пункту пропуску «Рава-Руська» Держмитслужби від 07.03.2024; іншими матеріалами кримінального провадження.

Обставинами, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою є, зокрема: складність та багатоетапність проведення судових криміналістичних експертиз, необхідність встановлення конкретних осіб, яким можуть бути відомі обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, короткий період часу, що пройшов із моменту встановлення факту контрабандного переміщення через митний кордон України ОСОБА_5 прекурсорів, необхідність проведення додаткових слідчих та процесуальних дій у зв`язку із виявленим нових кримінальних правопорушень, тривалість та багатоетапність виконання доручень слідчого відповідними оперативними працівниками тощо.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.305 КК України, який є особливо тяжким злочином у розумінні ст.12 КК України, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 12 років з конфіскацією майна а, отже, розуміючи наслідки притягнення до відповідальності, з метою її уникнення, існують ризики того, що вона може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 в ході допиту її як свідка 09.02.2024 надала покази, які підтверджуються іншими матеріалами кримінального провадження, та запевняла сторону обвинувачення, а також слідчого суддю під час обрання запобіжного заходу, що має твердий намір співпрацювати зі слідством, однак, в подальшому категорично відмовилась надавати будь-які покази, що підтверджується двома протоколами її допиту.

Викладене у своїй сукупності є достатніми мотивуючими особу факторами вчинення спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду та свідчить про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Серед іншого, вчиняючи зазначену вище протиправну діяльність, ОСОБА_5 неодноразово контактувала із особами, які були обізнані в її незаконній діяльності та зможуть в подальшому надати викривальні показання щодо аналогічних злочинів.

Так, до прикладу, за наявними в органу досудового розслідування відомостями, ОСОБА_5 систематично (не рідше одного разу на місяць) здійснювала подорожі до Єгипту, разом із іншими особами, зокрема ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які також можуть володіти інформацією про протиправну діяльність ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене, підозрювана ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та інших фігурантів даного кримінального провадження з метою примушування їх до дачі завідомо неправдивих показів або відмови від їх надання, що негативно вплине на хід досудового розслідування в цілому. Викладені доводи дають підстави стверджувати про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, здобута у ході досудового розслідування інформація свідчить про те, що ОСОБА_5 може бути безпосередньо причетна і до інших фактів контрабанди прекурсорів, що підтверджується оглядом її мобільного телефону. А відтак, існує ризик того, що вона, перебуваючи на волі, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що має істотне значення для встановлення даних обставин. Водночас, вчиняючи вищевикладені кримінальні правопорушення, підозрювана діяла системно, з корисливих мотивів, усвідомлювала наслідки притягнення до відповідальності, та зважаючи на значний обсяг виявлених в ОСОБА_5 прекурсорів, не виключено, що до вказаних злочинів причетні й інші особи, які на даний час не встановлені органом досудового розслідування, а отже, підозрювана дійсно може вчинити інше кримінальне правопорушення, пов`язане із незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів. Викладене свідчить про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст.178 КПК України, у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено наступне:

- зібрані під час досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.305 КК України;

- підозрювана ОСОБА_5 вчинила особливо тяжке кримінальне правопорушення (злочин), за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти з конфіскацією майна, тож тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні (злочині), у вчиненні якого вона підозрюється, є достатньою та співрозмірною для обрання останній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- вік та стан підозрюваної ОСОБА_5 дозволяють їй перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної;

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_5 .

Застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки останньої, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на особу підозрюваної вона не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю.

Не можливе і застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення їй про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваної саме такого запобіжного заходу.

Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту чи застави не дасть змогу уникнути ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, ОСОБА_5 може продовжити свою злочинну діяльність у сфері незаконного обігу наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів або прекурсорів, в тому числі шляхом координації своєї діяльності із особами причетними до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, які, зважаючи на значні фінансові прибутки від зазначеної діяльності, зможуть здійснювати вплив та відповідні заходи спрямовані на уникнення ОСОБА_5 кримінальної відповідальності.

Так, при вирішенні питання про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно врахувати характер вчиненого кримінального правопорушення, зокрема той факт, що дії останньої були добре сплановані (про що свідчить спосіб приховування) та спрямовані на контрабанду прекурсорів, що в 245 раз перевищують особливо великий розмір для прекурсорів, що знаходяться у незаконному обігу.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, розмір застави просить не визначати.

На підставі викладеного, просить клопотання задоволити.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, надав пояснення, аналогічні доводам, викладеним у клопотанні. Вказав, що підозрювана обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, та продовжують існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання сторони обвинувачення, просила застосувати менш суворий запобіжний захід. У випадку продовження застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просила визначити розмір застави. Окрім цього, просила врахувати перебування на утриманні у підозрюваної 2 неповнолітніх дітей, та її позитивну характеристику за місцем реєстрації.

Підозрювана ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала думку захисника. Додатково пояснила, що працює різноробочою в ФГ « Відродження », проживає з дітьми та співмешканцем, який має незадовільний стан здоров`я.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши клопотання та документи, якими воно обґрунтоване, дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною другою статті 131 КПК України одними із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст.177 КПК України).

Згідно положень ст.178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу, що передбачено частиною першою статті 183 КПК України.

У відповідності до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до частини третьої статті 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: (1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; (2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Положеннями частин третьої та п`ятої статті 199 КПК України визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: (1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; (2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до вимог статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом УСБУ у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 09.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.305 КК України

09.02.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні контрабанди прекурсорів в особливо великих розмірах, тобто незаконному переміщенні через митний кордон України з приховуванням від митного контролю прекурсорів в особливо великих розмірах, обіг яких заборонено, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.305 КК України.

10.02.2024 слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова було застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19» на строк до 07.04.2024, без визначення розміру застави.

Щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчим та прокурором доведено, що закінчити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою не є можливим, оскільки в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, без яких неможливо закінчити досудове розслідування, а саме: провести комплекс слідчих (розшукових) та процесуальних дій з метою встановлення та подальшого допиту свідків, яким відомі обставини вчинення кримінального правопорушення, а також осіб, що можуть бути причетними до вчинення вищевказаного злочину (на даний час встановлюються вказані особи, а також в інших слідчих підрозділах перебувають постанови про виконання слідчих і процесуальних дій на іншій території з цього приводу); отримати дані з банківських установ (АТ КБ «Приват банк», АТ «Універсал банк», АТ «Райффайзен банк») щодо роздруківок руху коштів по банківським рахункам, та провести відповідні огляди; здійснити огляд мобільного телефону ОСОБА_5 із залученням спеціаліста в галузі комп`ютерних технологій та відповідного технічного обладнання для відновлення видаленої інформації; виконати вимоги ст.290 КПК України при завершенні досудового розслідування; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

04.04.2024 ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 09.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.305 КК України, до 6 (шести) місяців, тобто до 09.08.2024 включно.

Щодо обґрунтованості підозри.

Ухвалюючи судове рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, разом з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, які могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин.

Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації його дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.305 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 09.02.2024; актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 09.02.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 09.02.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 09.02.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 09.02.2024; висновком експерта за результатами проведення експертизи наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів від 04.03.2024 №СЕ-19/114-24/3448-НЗРАП; протоколами огляду від 17.02.2024, 07.03.2024, 11.03.2024.

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують її з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити даний злочин.

Питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.

Щодо обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, які наведені в ухвалі слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 10.02.2024, та існування яких стало підставою для застосування до підозрюваної запобіжного заходу тримання під вартою на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Продовження існування ризику переховування від органу досудового розслідування/суду, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обумовлюється тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.305 КК України, який є особливо тяжким злочином у розумінні ст.12 КК України, санкцією яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а відтак, розуміючи наслідки притягнення до відповідальності, з метою її уникнення, існують ризики того, що вона може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

На думку слідчого судді, не припинив існувати ризик того, що підозрювана ОСОБА_5 , з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Даний ризик обґрунтовується тим, що на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, зокрема, не встановлені всіх причетних осіб до вчинення кримінального правопорушення. У випадку застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, остання достовірно знаючи про місце перебування документів або речей, за допомогою яких було реалізовано злочинний намір, може їх знищити, спотворити, приховати, не надавши органам досудового розслідування можливості встановити місце їх перебування та вилучити у встановленому законом порядку.

Продовжує існувати ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, який виражається у тому, що підозрювана ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та інших осіб, невідомих на даній стадії органу досудового розслідування, яким відомі обставини вчинення вищевказаного кримінального правопорушення з метою примушування їх до дачі завідомо неправдивих показів або відмови від їх надання, що негативно вплине на хід досудового розслідування в цілому. У випадку застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, вказане призведе до забезпечення конспірації злочинної діяльності шляхом надання порад та вказівок стосовно показань майбутніх свідків у даному кримінальному провадженні.

Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст.23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що обставини у кримінальному провадженні з часу застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу не змінилися, встановлені ризики на момент розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу не зникли та продовжують існувати. Стороною захисту не спростовано ризиків доведених слідчим та прокурором.

Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, визначені ст.178 КПК України.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.305 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

При вирішенні клопотання слідчим суддею враховуються дані про особу підозрюваної ОСОБА_5 , яка має постійне місце проживання в АДРЕСА_2 , з повною середньою освітою, працює різноробочою в ФГ « Відродження », неодружена, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , 2007 р.н., ОСОБА_8 , 2009 р.н., проживає з дітьми та співмешканцем, який має незадовільний стан здоров`я, позитивно характеризується за місцем реєстрації, раніше не судима.

Оцінивши в сукупності всі обставини на підставі наявних матеріалів, враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до особливо тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з конфіскацією майна, та доведених ризиків визначених пунктами 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, відомості щодо особи підозрюваної ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що об`єктивно необхідним є продовження застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Щодо неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчий суддя вважає, що на даний час застосування більш м`якого запобіжного заходу не здатне забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_5 та запобігти наявним ризикам. Наявність тих обставин, що підозрювана ОСОБА_5 працює різноробочою в ФГ «Відродження», неодружена, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , 2007 р.н., ОСОБА_8 , 2009 р.н., проживає з дітьми та співмешканцем, який має незадовільний стан здоров`я, позитивно характеризується за місцем реєстрації, раніше не судима, не мають такого ступеню довіри, що можуть бути враховані як такі, що мають запобіжний вплив на процесуальну поведінку підозрюваної та не є, в даному випадку, безумовними підставами для застосування їй більш м`якого запобіжного заходу.

Щодо покликань сторони захисту на необхідність врахування перебування на утриманні у підозрюваної 2 неповнолітніх дітей, та її позитивну характеристику за місцем реєстрації, слідчий суддя зазначає, що такі обставини вже були враховані слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова при постановленні 10.02.2024 ухвали про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто, у справах, де особа обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване відносно підозрюваного.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд своїм рішення повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що інші запобіжні заходи з об`єктивних причин не забезпечать законослухняну поведінку підозрюваної, та для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, підозрюваній слід продовжити строк тримання під вартою, що є достатнім та необхідним для забезпечення виконання нею процесуальних обов`язків.

Шодо можливості визначення розміру застави.

За приписами ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Водночас, відповідно до п.5 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

А відтак, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, що викладені вище, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, в особливо великих розмірах, слідчий суддя вважає недоцільним визначати підозрюваній заставу.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

клопотання слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБУ у Львівській області ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 02.06.2024.

Відповідно до положень п.5 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави не визначати.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваній та направити начальнику державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 08.04.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1