Справа № 521/8595/23
Номер провадження:1-кп/521/822/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

в присутності обвинуваченого ОСОБА_4 ( у режимі відеоконференції),

захисника-адвоката ОСОБА_5 ( у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000335 від 01.11.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт та додані до нього документи за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України.

Прокурором під час судового засідання заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 та просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та посилаючись на обставини, які на його думку свідчать про їх наявність.

Захисник заперечувала проти клопотання прокурора.

Обвинувачений заперечував проти клопотання прокурора.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, дослідивши подане прокурором клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, прийшов до наступних висновків.

Під час судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.ст.177, 183 зазначеного Кодексу, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який може бути застосований лише до підозрюваного чи обвинуваченого у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний чи обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно зі ст.ст.2,9 наведеного Кодексу, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності і в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, а кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Стаття 177 КК України, встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Втім, ст.178 зазначеного Кодексу передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання покладених на ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, обґрунтовано доведеним є наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_4 ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки йому загрожує реальне покарання у вигляд позбавлення волі строком від 6 до 10 років позбавлення волі; вчинити інше кримінальне правопорушення оскільки обвинувачений офіційно ніде не працевлаштований, не має законних джерел прибутку, враховуючи корисливий мотив та конспіративний характер злочинної діяльності, може продовжувати діяльність зі збуту психотропних засобів.

Крім того, ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.02.2023 відмовлено в обрані ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Однак, на цей час строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту сплинув.

Незважаючи на відсутність запобіжного заходу обвинувачений ОСОБА_4 обізнаний про свої обов`язки, передбачені ч.7 ст.42 КПК України, зокрема про обов`язок прибуття за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

Під час підготовчого судового засідання, яке відбулося 29.02.2024, обвинуваченому ОСОБА_4 повідомлено про його виклик у наступні судові засідання, які призначено на 10.04.2024 о 15.00 год., 18.04.2024 о 15.00 год., 07.05.2024 о 10.00 год.

Однак, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду кримінального провадження, ОСОБА_4 у судове засідання призначене на 10.04.2024 о 15.00 год.

З цих підстав, ухвалою Малиновського районного суду м. Одеса від 10.04.2024 органам Національної поліції доручено доставити обвинуваченого ОСОБА_4 в судове засідання на 18.04.2024 о 15.00 год. приводом. Однак, працівникам Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області не надалось виконати зазначену ухвалу суду, оскільки згідно пояснень ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 за даною адресою тривалий час не проживає. Згідно пояснень ОСОБА_7 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , останній не знає місцезнаходження обвинуваченого.

Самостійно обвинувачений ОСОБА_4 у судове засідання, призначене на 18.04.2024 о 15.00 год., повторно не з`явився, хоча й був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду кримінального провадження, у тому числі й захисником напередодні засідання.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 як в ході досудового розслідування так і під час судового розгляду порушував свої обов`язки щодо прибуття за викликом до слідчого та суду, які визначено в п.1 ч.7 ст.42 КПК України, а тому є достатні підстави вважати про існування ризику переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , вчинені в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти Української Держави та Українського Народу, що тим самим підвищує ступінь суспільної небезпечності кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведеного, вагомості досліджених у судовому засіданні даних, суд приходить до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, є обґрунтованою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

При цьому суд вважає, що продовження даного запобіжного заходу обвинуваченому не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою, завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

Так, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Таким чином, клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Оскільки суд дійшов висновку щодо необхідності продовження заходу у вигляді тримання під вартою, то керуючись вимогами ч. 3 ст. 183 КПК України, суд вважає необхідним визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, що становить 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень 00 коп. Вказаний розмір застави, на думку суду буде гарантувати виконання покладених на обвинуваченого обов`язків, його належну процесуальну поведінку, та не є для нього завідомо непомірною.

Керуючись ст.ст.177-178, 183, 197, 217, 331, 369-372, 392, КПК України,-

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого.

Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на строк 60 днів, до 05.07.2024 р. включно.

Копію ухвали направити в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Визначити суму застави, як альтернативного запобіжного заходу, у розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень 00 коп.

Застава може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), до сплину терміну тримання під вартою, призначення платежу обов`язково зазначати інформацію про ухвалу суду, який обрав заставу, міру запобіжного заходу, прізвище, ім`я, по-батькові обвинуваченого.

У разі внесення застави ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти звільнити.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, на нього покладаються обов`язки, визначені ухвалою суду.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за викликом;

- не відлучатися за межі місця проживання без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування із свідками сторони обвинувачення в даному кримінальному провадженні;

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання вказаних обов`язків застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала суду щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1