Справа № 172/389/24
Провадження № 1-кп/191/134/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000096 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Студена Піщанського району Вінницької області, громадянина України, який має вищу освіту, одружений, зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , є військовослужбовцем військової служби за контрактом у посаді командира 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «лейтенант», раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №50 від 23 лютого 2023 року, лейтенант ОСОБА_3 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлений на всі види забезпечення та призначений в посаду заступника командира механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 . Після чого, відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №115 від 19 квітня 2023 року, лейтенант ОСОБА_3 призначений на посаду командира механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Військовослужбовець за контрактом, лейтенант ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Проте, лейтенант ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив кримінальне правопорушення проти авторитету органів державної влади за наступних обставин.

Приблизно в квітні 2022 року, більш точний час, дату та місце в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_3 , виник умисел на придбання, в порушення «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 340 від 08.05.1993 (далі - Положення), завідомо підробленого документа - посвідчення водія, з метою його протиправного використання під час керування транспортними засобами або перевірки документів, що посвідчують особу та громадянство України.

Відповідно до п.16 Положення, посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити в сервісному центрі МВС, про що ОСОБА_3 було достовірно відомо.

Реалізуючи кримінально-протиправний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа - посвідчення водія, ОСОБА_3 приблизно в квітні 2022 року, більш точний час та дату в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою АДРЕСА_1 , за допомогою мобільного телефону, через мережу інтернет, у соціальній мережі «Фейсбук» здійснив замовлення у невстановленої досудовим розслідуванням особи, щодо виготовлення підробленого посвідчення водія на ім`я « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Далі, ОСОБА_3 , приблизно 12 червня 2022 року, більш точний час та дату в ході досудового розслідування не встановлено, знаходячись у приміщенні відділення № 19 «Нової Пошти», яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , від невстановленої особи отримав посилку із підробленим документом, а саме - завідомо підробленим посвідченням водія категорії «А,В,С», з серійним номером НОМЕР_2 , видане 22.04.2022 року ТСЦ 8044 на ім`я « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », та залишив дане посвідчення при собі, з метою подальшого його використання. При цьому ОСОБА_3 у сервісному центрі МВС посвідчення водія не отримував, відповідні заліки не складав.

У подальшому 30 листопада 2023 року приблизно об 11 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «PEUGEOT LANDTREK», н.з. НОМЕР_3 , на блок-посту НОМЕР_4 , що розташований на околиці смт.Васильківка Синельниківського району Дніпропетровської області, був зупинений працівником поліції ВП №1 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, який відповідно до ч. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 року №1456 «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану» та п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» попросив надати документ, що підтверджує його особу, на що ОСОБА_3 , маючи прямий умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, з метою уникнення адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без посвідчення водія, в порушення «Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, на вимогу працівника поліції ВП №1 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надав останньому завідомо підроблений документ, а саме - підроблене посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 , видане 22.04.2022 року ТСЦ 8044 на ім`я « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », тим самим умисно, протиправно, використав завідомо підроблений документ - посвідчення водія.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Прокурор звернувся до суду із обвинувальним актом щодо вчинення кримінального проступку, до якого додано клопотання про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Згідно письмової заяви обвинуваченого (підозрюваного на час підписання) ОСОБА_3 від 14.03.2024 року, складеної в присутності захисника ОСОБА_4 , обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження (з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини) та згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні. Добровільність вказаної заяви він підтвердив.

Враховуючи те, що обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження також не оспорюють встановлені органом досудового розслідування обставини, суд вважає за можливе провести розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні в порядку ст.382 КПК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження та без фіксування за допомогою технічних засобів в порядку, визначеному ч.4 ст.107 КПК України.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі його покарання обставини.

Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_3 за попереднім місцем проживання та за місцем роботи характеризується позитивно, одружений, раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

На підставі викладеного та враховуючи ту обставину, що обвинувачений являється військовослужбовцем військової служби за контрактом, то йому необхідно призначити покарання у межах санкції ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу. На думку суду, таке покарання буде достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого та зможе запобігти вчиненню ним інших кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів вирішити згідно із ст.100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов у межах кримінального провадження не заявлявся.

Документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 1434,00 грн. необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 45 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 765,00 грн.

Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_3 , та CD-R диск з відеозаписом огляду предмету - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 1434,00 грн.

Копію вироку негайно направити учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду з урахуванням обмежень, визначених ч. 1 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1