Справа № 739/1475/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/416/24
Категорія - кримінальні Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференці),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Новгород-Сіверської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 08 березня 2024 року,

У С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою суду відмовлено у задоволенні подання начальника Новгород-Сіверського РС філії ДУ Центр пробації в Чернігівській області ОСОБА_9 про скасування засудженому ОСОБА_7 звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням і направлення його для відбування покарання у виді позбавлення волі.

Рішення суду мотивоване тим, що на момент звернення з клопотанням Новгород-Сіверським РС філії ДУ Центр пробації в Чернігівській області даних про порушення ОСОБА_7 порядку та умов відбуття іспитового строку не установлено, матеріали особової справи містять копію обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000266 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, проте, на даний час розгляд вказаного кримінального провадження у суді ще триває і остаточного рішення у ньому судом не ухвалено, тому вважає відсутніми докази того, що засуджений ОСОБА_7 після винесення йому 25 серпня 2023 року попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі вчинив нові адміністративні чи кримінальні правопорушення, або ж порушував у період іспитового строку обов`язки, покладені вироком суду.

Не погодившись з ухвалою суду, прокурор подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та постановити нову, якою задовольнити подання Новгород-Сіверського РС філії Державної установи «Центр пробації» у Чернігівській області про направлення звільненого від покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного вироком. Вважає, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що ОСОБА_7 , будучи ознайомленим 17.03.2021 під підпис про необхідність дотримання встановлених судом обов`язків та необхідність належної поведінки, яка полягає у неухильному виконанні покладених на нього судом та законом обов`язків, упродовж незначного проміжку іспитового строку вчинив шість адміністративних правопорушень, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності. Вказує, що 10 серпня 2022 засуджений ОСОБА_7 був притягнутий до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 22.10.2022 за ч. 1 ст. 127 КУпАП, 27.04.2023 за ч. 1 ст. 44 КУпАП та 26.05.2023 за ч. 1 ст. 178 КУпАП, тому 25.08.2023 органом пробації було винесено попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Звертає увагу, що 26.10.2023 засуджений ОСОБА_7 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 178 КУпАП та 17.11.2023 за ч. 1 ст. 187 КУпАП. Зауважує, що 24.11.2023 Новгород-Сіверською окружною прокуратурою до суду скерований обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 за обвинуваченням його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке він також вчинив у період іспитового строку, рішення по якому на цей час не прийнято у зв`язку з не з`явленням обвинуваченого в суд.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, позицію засудженого ОСОБА_7 , який заперечував проти вимог апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим та вмотивованим.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання, окрім іншого, про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Із положень ст. 166 КВК України вбачається, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у клопотанні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Згідно з Розділу IV Інструкції «Про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань», затвердженої Наказом за № 270/1560 від 19.12.2003 року Державного департаменту України з питань виконання покарань (надалі Інструкція), якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував вищевказаних вимог закону при постановлені оскаржуваної ухвали, не правильно установив фактичні обставини справи та зробив необґрунтований висновок про відсутність підстав для скасування звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 та направлення його для відбування призначеного покарання.

Як вбачається із матеріалів справи, вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 03 лютого 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі статей 75, 76 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на три роки та покладено обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації і повідомляти цей уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

06 березня 2021 року вирок набрав законної сили.

17 березня 2021 року засуджений ОСОБА_7 був ознайомлений з покладеними на нього обов`язками та зобов`язаний з`являтися періодично до органу пробації.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання, місцевий суд, користуючись наданими йому дискреційними повноваженнями, проаналізував докази та мотивував своє рішення тим, що встановлені судом обставини не свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, а наведені у клопотанні обставини не є достатніми підставами для скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням та його направлення до місць позбавлення волі.

Окрім цього, безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є встановлення умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів доходить переконання, що твердження прокурора щодо наявності підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_7 та направлення його для відбування призначеного судом покарання є обґрунтованими.

Так, ОСОБА_7 , будучи ознайомленим 17.03.2021 під підпис про необхідність дотримання встановлених судом обов`язків та необхідність належної поведінки, яка полягає у неухильному виконанні покладених на нього судом та законом обов`язків, упродовж незначного проміжку іспитового строку вчинив шість адміністративних правопорушень, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності.

10 серпня 2022 року засуджений ОСОБА_7 був притягнутий до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 22.10.2022 за ч. 1 ст. 127 КУпАП, 27.04.2023 за ч. 1 ст. 44 КУпАП та 26.05.2023 за ч. 1 ст. 178 КУпАП, тому 25.08.2023 органом пробації було винесено попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

26.10.2023 засуджений ОСОБА_7 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 178 КУпАП та 17.11.2023 за ч. 1 ст. 187 КУпАП.

Однак, доводи органу пробації щодо притягнення засудженого до адміністративної відповідальності 26.10.2023 та 17.11.2023 місцевий суд не взяв до уваги з огляду на відсутність в матеріалах особової справи засудженого належних доказів.

Крім того, 24.11.2023 Новгород-Сіверською окружною прокуратурою до суду скерований обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 за обвинуваченням його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке він також вчинив у період іспитового строку, рішення по якому на цей час не прийнято у зв`язку з не з`явленням обвинуваченого в суд.

Колегія суддів враховує, що засуджений ОСОБА_7 під час іспитового строку вчинив значну кількість адміністративних правопорушень, зокрема, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44 КУпАП, яке пов`язане з незаконним обігом наркотичної речовини у період іспитового строку, тому доходить висновку про наявність підстав для задоволення подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення в місця позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 405, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Задовольнити апеляційну скаргу прокурора Новгород-Сіверської окружної прокуратури ОСОБА_8 .

Ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 08 березня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні подання начальника Новгород-Сіверського РС філії ДУ Центр пробації в Чернігівській області ОСОБА_9 про скасування засудженому ОСОБА_7 звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням і направлення його для відбування покарання у виді позбавлення волі скасувати і постановити нову.

Задовольнити подання начальника Новгород-Сіверського РС філії ДУ Центр пробації в Чернігівській області ОСОБА_9 про скасування засудженому ОСОБА_7 звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням і направлення його для відбування покарання у виді позбавлення волі.

Скасувати звільнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням та направити засудженого для відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, призначеного вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 03 лютого 2021 року.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту фактичного затримання засудженого ОСОБА_7 .

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4