Справа №-613/1084/24 Провадження №-1-кп/613/152/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №0000081 від 06 квітня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, з повною - середньою освітою, розлученого, мобілізованого військовослужбовця молодшого сержанта, оператора відділення управління командира 2 артилерійської батареї артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 на початку лютого 2024 року, маючи умисел спрямований на виготовлення підробленого посвідчення водія, з метою сприяння до підроблення та подальшого використання, через всесвітню мережу Інтернет знайшов оголошення з надання послуг по виготовленню та продажу водійських прав. Після чого, передав невстановленій особі анкетні дані, фото та підпис про свою особу, чим здійснив замовлення - водійського посвідчення на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою отримання водійських прав на керування транспортними засобами, без проходження установленого законом порядку отримання посвідчення водія, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 (зі змінами) «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуск громадян до керування транспортними засобами», видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке, відповідно до п. 2.1 «а» та 2.4 Правил дорожнього руху України (які діють з 01.01.2002 зі змінами), водій повинен мати при собі та пред`явити для перевірки на вимогу поліцейського.

27 лютого 2024 року, ОСОБА_3 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 надав невстановленій особі, грошову винагороду в розмірі 14 425 грн., чим сприяв її до виготовлення завідомо підробленого водійського посвідчення та отримав посвідчення водія України серія НОМЕР_2 виданого 13.02.2024 орган видачі - територіальний сервісний центр № 1444 видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для подальшого користування.

05 квітня 2024 року о 11.56 год. ОСОБА_3 , будучи учасником дорожнього руху в якості водія на автомобілі марки «VOLKSWAGEN Т4», д.н.з. НОМЕР_3 , рухався по автодорозі «Харків - Охтирка» та був зупинений працівниками поліції на АДРЕСА_3 , для перевірки документів. В цей момент у ОСОБА_3 , виник прямий злочинний умисел направлений на використання завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданого 13 лютого 2024 року ТСЦ 1444 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке згідно висновку експерта № СЕ-19/121-24/10351-ДЦ від 15 квітня 2024 року, не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробництва - України, надав завідомо підроблене посвідчення водія на своє ім`я працівникам поліції, тим самим використавши його.

Відповідно до змісту згоди ОСОБА_3 від 21 червня 2024 року щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була складена та підписана в присутності захисника ОСОБА_4 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Суд дійшов висновку про доведеність винності обвинуваченого, в межах пред`явленого обвинувачення в пособництві у підробленні посвідчення, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи і який надає права використання його підроблювачем чи іншою особою та у використанні завідомо підробленого документа і кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків, характеристику особистості обвинуваченого, обумовлену тим, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є військовослужбовцем, за місцем служби характеризується позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставину, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), та у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

З урахуванням викладеного, враховуючи особу обвинуваченого, разом з конкретними обставинами справи, приймаючи до уваги наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, визнання обвинуваченим своєї вини, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян та в межах санкції ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України суд визначає остаточне покарання ОСОБА_3 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Обговорюючи питання про відшкодування процесуальних витрат, які складаються з витрат на залучення експерта у розмірі 1 514 грн. 56 коп., суд вважає за необхідне у відповідності з вимогами ст. 124 КПК України, стягнути їх у повному обсязі з обвинуваченого.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної силу, суд не вбачає.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання:

за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - у виді штрафу у розмірі 300/ТРЬОХСОТ/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5 100 грн. (п`ять тисяч сто гривень);

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50/П`ЯТДЕСЯТИ/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень);

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_3 , призначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у вигляді штрафу у розмірі 300 /ТРЬОХСОТ/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5 100 грн. (п`ять тисяч сто гривень);

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави (Отримувач коштів ГУК Харків обл/МТГ Харків/24060300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача UA0020649, Код класифікації доходів бюджету 24060300, Стягувач Держава) витрати на залучення експертів у розмірі 1 514 ( одна тисяча п`ятост чотирнадцять) гривень 56 копійок.

Речовий доказ: посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане ТСЦ 14444 на ім`я ОСОБА_3 зберігати при матеріалах кримінального провадження ;

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження до Харківського апеляційного суду через Богодухівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя