Справа № 729/338/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/151/24
Категорія - ч. 4 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 000493 від 25.05.2022 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 06 жовтня 2023 року стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вороньки, Бобровицького району, Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 26 травня 2023 року Крижопільським районним судом Вінницької області за ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_7

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 06 жовтня 2023 року ОСОБА_6 визнано винуватим та призначено йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Крижопільського районного суду Вінницької області від 26 травня 2023 року, більш суворим, призначеним даним вироком, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 визначено рахувати з дня його фактичного затримання з 16 березня 2023 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення тривалістю один день, а саме 02 березня 2023 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Зараховано у строк відбуття покарання частково відбуте покарання за вироком Крижопільського районного суду Вінницької області від 26 травня 2023 року.

Запобіжний захід залишено тримання під вартою в ДУ "Чернігівський слідчий ізолятор".

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став та 19.05.2022 близько 10 години, більш точного часу не встановлено, знаходячись в приміщенні господарського сараю господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , до якого мав вільний доступ, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та доводячи свої злочинні наміри до кінця, скориставшись, що за його діями ніхто не спостерігає, в умовах воєнного стану введеного на території України на підставі Закону України №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, з гаманця, належного ОСОБА_9 , таємно, повторно викрав грошові кошти в сумі 45 000,00 грн., які 18.05.2022 вірено ОСОБА_9 Новобасанським відділенням поштового зв`язку Чернігівської дирекції АТ «Укрпошта» для виплат пенсій громадянам, спричинивши потерпілій матеріальні збитки на вказану суму, після чого з місця злочину зник та отримав можливість розпорядитися викраденим на власний розсуд.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати вирок суду та закрити провадження щодо нього.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на недоведеність його вини, оскільки його на місці крадіжки у момент здійснення крадіжки не було, з помешкання потерпілої, з донькою якої він мешкав, він пішов близько 8.00 год. Перебування його за місцем свого мешкання можуть підтвердити його сусіди ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Зазначає, що донька потерпілої ОСОБА_13 прийшла до нього у село додому вдень і нічого не казала про крадіжку і надвечір вони удвох пішли до потерпілої, яка також нічого не казала про крадіжку грошей у неї. А 24.05.2022 року приїхали люди, вдягнені не по формі та шляхом недозволених методів змусили зізнатися у крадіжці грошей. Слідчий експеримент за його участі проводився з примусом, напередодні йому сказали які купюри та яким номіналом треба сказати. Про це він повідомив на відеозапис. Звертає увагу, що в нього не вилучено жодної купюри із викрадених грошей, відбитків не виявлено, потерпілі та свідки плутаються в показаннях. Вважає, що свідка ОСОБА_14 змусили дати показання, що бачила його в магазині і що розраховувався грошима. Вважає, що його обмовили і вина його не доведена.

Прокурор, не погоджуючись з апеляційною скаргою обвинуваченого подав заперечення, в якому просить у задоволенні скарги відмовити, вважаючи вирок суду законним і обґрунтованим.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні захисник підтримав подану обвинуваченим апеляційну скаргу, просив її задовольнити з викладених підстав.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити вирок суду першої інстанції без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні судового рішення

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У судовому засіданні суду І інстанції обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав та показав, що він не причетний до злочину, який йому інкримінують, зазначаючи, що у цей час перебував у себе вдома у с. Вороньки, що можуть підтвердити багато свідків. Пізніше донька потерпілої, з якою він співмешкав, приїхала до нього додому та повідомила про зникнення грошей у її матері. В цей же день вони поїхали до господарства потерпілої. Пізніше приїхали працівники поліції та недозволеними методами змусили його зізнатись у вчиненні злочину. Під час слідчого експерименту надавав показання також під примусом, не скаржився, оскільки боявся.

Не дивлячись на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 , його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується доказами, зібраними у кримінальному провадженні.

Зокрема, показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка суду І інстанції показала, що працює листоношею та 19.05.2022 року з гаманця, у якому зберігалися гроші для виплати пенсій жителям села, який знаходився в валізі на кермі велосипеду у приміщенні сараю за місцем її мешкання, були викрадені гроші в сумі 45000 грн, які вона у подальшому виплатила пенсіонерам із власних коштів. Вона не бачила хто саме вкрав гроші, однак у цей час ОСОБА_15 проживав за її адресою з її донькою, сторонніх осіб вдома не було, а він мав доступ до сараю, де стояв велосипед. В день, коли пропали гроші, ОСОБА_6 пішов з дому та повернувся вже з працівниками поліції, зізнавшись про викрадення грошей.

Такі показання потерпілої узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_16 , яка суду першої інстанції показала, що співмешкала з ОСОБА_15 та останній проживав у неї та був у неї вдома 19.05.2022, а потім несподівано поїхав до себе додому в с. Вороньки, пізніше з`ясувалося викрадення грошей.

Також показаннями свідка ОСОБА_17 , продавця магазину, яка суду першої інстанції показала, що ОСОБА_6 19.02.2022 року приходив до неї у магазин та купував продукти.

Наведені свідчення потерпілої та свідків суд обґрунтовано поклав у основу вироку, дав їм належну оцінку та правильно визнав їх достовірними, оскільки вони підтверджують обставини вчинення обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення та узгоджуються між собою і підтверджуються іншими доказами, зібраними у кримінальному провадженні.

В даному випадку колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги сторони захисту про те, що показання потерпілої та свідків не доводять факт вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим, оскільки такі докази є складовою усіх допустимих доказів та свідчать про вчинення кримінального правопорушення, крім того вина обвинуваченого підтверджується іншими доказами у своїй сукупності.

Показаннями потерпілої та свідків доведено, що обвинувачений перебував у день викрадення грошей за адресою потерпілої та раптово поїхав до себе додому, в цей же день, скуповувався у магазині, будь-яких об`єктивних даних, які б указували, що потерпіла та свідки обмовляють обвинуваченого, судом не встановлено, не надано таких і апеляційному суду.

Вина обвинуваченого підтверджується також іншими письмовими доказами, які містять матеріали провадження та були досліджені судом.

Зокрема, протоколом прийняття заяви ОСОБА_9 від 24.05.2022 року, яка, будучи повідомленою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про злочин, заявила про крадіжку у неї грошей у сумі 45000 грн, які вона отримала для виплат пенсій, в чому вона підозрює ОСОБА_6

Копіями посадової інструкції листоноші, книги обліку пенсій, соціальної допомоги, поштових відправлень, договору про повну матеріальну відповідальність та відомостей на виплату пенсій, грошової допомоги за травень, якими підтверджується, те, що потерпілій були ввірені кошти.

Протоколом огляду місця події від 24.05.2022 року, в ході якого оглянуто господарство за місцем мешкання потерпілої в ході якого остання вказала на місце, де стояв велосипед, на кермі якого була косметичка, з якої були викрадені гроші у сумі 45 000 грн.

Протоколом слідчого експерименту за участі обвинуваченого, який на місці повідомив та продемонстрував обставини вчинення ним крадіжки грошей та суму викрадених коштів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції в повній мірі дав оцінку всім доказам та обґрунтовано дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Щодо доводів апеляційної скарги про надання визнавальних показань під час проведення з ним слідчого експерименту під тиском працівників поліції, то таке спростовується проведеною за ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 12.02.2024 року перевіркою, в ході якої в рамках кримінального провадження № 0000009 було проведено досудове розслідування за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 127 КК України. Постановою від 27.03.2024 року кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю у діянні співробітників поліції складу кримінального правопорушення.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на сукупності досліджених у судовому засіданні доказів і його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд І інстанції урахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин проти власності в умовах воєнного стану, не працює, через неявки в судове засідання був оголошений у розшук, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, негативно характеризується за місцем мешкання, відсутність обставин, які б пом`якшували або обтяжували покарання та обґрунтовано призначив покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті та остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Призначене покарання відповідає загальним засадам призначення покарання.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які тягнуть за собою безумовне скасування чи зміну вироку під час перегляду апеляційним судом оскарженого вироку не встановлено.

Керуючись ст. ст. 376, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого - залишити без задоволення, а вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 06 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4