Справа №522/3315/24
Провадження № 1-кп/522/1872/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000037 від 09.01.2024 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Казахстан, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, водія таксі ФОП « ОСОБА_4 », який має на утриманні малолітню дитину, не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілої особи ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

08.01.2024 р., приблизно о 11:56 годині, в Приморському районі м. Одеса, водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем Nissan Leaf, р.н. НОМЕР_1 (ходова частина, рульове керування, гальмова система якого на момент дорожньо-транспортної пригоди перебували в технічно справному стані), в умовах мокрого асфальту, під час дощу, без будь-яких ям та вибоїн на дорозі, у денний час доби, при видимості через дощ, здійснював рух зі швидкістю 20 км/год по вул. Транспортна зі сторони вул. Водопровідна в напрямку вул. Середньофонтанська, на якій організовано двосторонній рух по одній смузі руху у кожному напрямку руху.

Під`їжджаючи до нерегульованого перехрестя вул. Транспортна - вул. Середньофонтанська, повертаючи праворуч на вул. Середньофонтанська на якій організовано нерегульований пішохідний перехід, позначений дорожніми знаками 5.38.1 5.38.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.2 «пішохідний перехід з підвищеною вірогідністю виникнення дорожньо-транспортних пригод», діючи самовпевнено, передбачаючи можливість настання наслідків свого діяння,водій ОСОБА_3 проявив злочину недбалість, за дорожньою обстановкою постійно не слідкував, відповідно не відреагував на її зміну, при об`єктивній можливості бачити, що по пішохідному переходу здійснює рух пішохід, не зменшив швидкість керованого ним транспортного засобу, не зупинився, не переконався, що на пішохідному переході немає пішоходів, які переходять проїзну частини і для яких може бути створена перешкода чи небезпека для руху, маючи технічну можливість уникнути ДТП, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка здійснювала рух по нерегульованому пішохідному переходу в темпі спокійного кроку справа наліво за ходом руху автомобіля Nissan Leaf.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримала наступне тілесне ушкодження: закритий перелом шийки правої стегнової кістки.

Зазначене ушкодження утворилося від дії тупих предметів індивідуальні особливості якого (яких) в ушкодженні не відобразились, якими могли бути частини транспортного засобу в момент контакту з тілом постраждалої, а також внаслідок її подальшого падіння на дорожнє покриття. Дане ушкодження утворилося незадовго до звернення ОСОБА_7 у лікувальний заклад (КНП «МКЛ № 11» ОМР), і таким чином, могло бути заподіяне 08.01.2024. Вищевказане ушкодження не було небезпечним для життя, спричинило тривалий розлад здоров?я строком понад 21 день і за цим критерієм, згідно п.п. 2.2.2 та 4.6 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відноситься до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості.

Водію автомобіля Nissan Leaf р.н. НОМЕР_1 необхідно було на нерегульованому перехресті, повертаючи праворуч дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, що передбачено вимогами п.п. 16.2 та 18.1 Правил дорожнього руху України. Водій автомобіля Nissan Leaf р.н. НОМЕР_1 виконуючи вимоги п.п. 16.2 та 18.1 Правил дорожнього руху України мав технічну можливість попередити настання даної події. В діях водія автомобіля Nissan Leaf р.н. НОМЕР_1 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 16.2 та 18.1 Правил дорожнього руху України, які створювали необхідні і достатні умови для настання події і перебували з ним у причинному зв?язку.

Таким чином, водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми діями допустив порушення вимог 2.3 (б), 16.2, 18.1. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, які вказують на те, що:

п. 2.3. ПДР «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 16.2. ПДР «На регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку»;

п. 18.1. ПДР «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека» - чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

За таких обставин, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся та визнав свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та підтвердив обставини кримінального правопорушення, що описані в обвинувальному акті. Пояснив, що 08.01.2024 року був втомлений, дощило, потерпіла опинилась в «сліпій» зоні, коли вже побачив, загальмував, але автомобіль понесло та допустив наїзд на пішохода. Одразу після ДТП положив потерпілу до автомобілю та відвіз в лікарню. Матеріальну допомогу не оказав, у зв`язку з тим, що потерпіла не хотіла розмовляти на цю тему. Також зазначив, що має дитину на утриманні, відшкодування завданої шкоди не зробив, оскільки не має грошей.

Приймаючи до уваги вищенаведене, судом встановлено, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, повністю доведена та підтверджена матеріалами провадження.

Приймаючи до уваги вищенаведене, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у скоєнні злочину, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, вважає їх доведеними та кваліфікує дії ОСОБА_3 в межах пред`явленого обвинувачення за ч.1 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ґрунтується на наданих у судовому засіданні показаннях самого обвинуваченого яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей, а тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості.

При призначені покарання обвинуваченому суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України, є нетяжким злочином проти безпеки руху та експлуатації транспорту, який характеризується необережною формою вини.

Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікарів психіатра та нарколога, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами - немає.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 - не встановлені.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Крім того, як неодноразово наголошував у своїх висновках Верховний Суд, що суди не повинні допускати спрощений та однаковий підхід до розгляду справи та застосовувати індивідуалізацію покарання, з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №207/5011/14-к (провадження №51-1985км 18)).

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, зазначену пом`якшуючу обставину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, його поведінку, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 за вчинений ним злочин покарання у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами строком один рік, оскільки на думку суду його виправлення можливе без ізоляції від суспільства та надасть підстави для його майбутньої соціальної реабілітації.

Крім того, дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відшкодування судових витрат в розмірі 7951,44 гривень, а саме:

1) судова авто-технічна та транспортно-трасологічна експертиза вартістю 2650,48 грн.;

2) судова авто-технічна експертиза технічного стану транспортного засобу вартістю 2650,48 грн.;

3) судова авто-технічна експертиза за обставинами події ДТП вартістю 2650,48 гривень - в повному обсязі покласти на обвинуваченого.

Накладений арешт ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 29.01.2024 року (провадження № 1-кс/522/181/24) підлягає скасуванню відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

У кримінальному провадженні цивільний позов потерпілої особи заявлено не було.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 50, 61, 65, 75, 76, 185 КК України, ст. ст. 100, 124, 174, ч. 3 ст. 349, 367-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286КК України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 000,00 грн. (п`ятдесят одна тисяча гривень 00 коп.), з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави Україна судові витрати по кримінальному провадженню залучення експертів у зв`язку з проведенням судових експертиз, суму у розмірі 7 951,44 грн. (сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят одна гривня 44 коп.).

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 29.01.2024 року (провадження №1-кс/522/181/24), а саме скасувати арешт накладений на автомобіль автомобіль «Nissan Leaf», р.н. НОМЕР_1 , який згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданим 22.05.2020 року ТСЦ № 5141, належить ОСОБА_9 , адреса: АДРЕСА_2 , з можливістю установлення подальшого місця зберігання на майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів № 6 ГУНП в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Аеропортівська, 27/А.

Речові докази по даному кримінальному провадженню:

DVD-R диск з відеозаписом наданого з системи відеоспостереження «Безпечне місто» від 08.01.2024, камери розміщеної за адресою: перехрестя вул. Середньофонтанська вул. Слєпньова в м. Одеса зберігати в матеріалах справи,

транспортний засіб Nissan Leaf, р.н. НОМЕР_1 , який згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданим 22.05.2020 року ТСЦ № 5141, належить ОСОБА_9 безкоштовно повернути власнику ОСОБА_9 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1