Провадження № 1-кс/947/5003/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001759, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідування 12.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. ст. 332 КК України -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001759, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідування 12.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. ст. 332 КК України.

У клопотанні прокурор просить накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку автомобілю марки «MERCEDES-BENZ E 300 D», державний номер НОМЕР_1 , синього кольору, 1994 року випуску, який використовує ОСОБА_4 , який знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: копію паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 на 4 арк.; копію військового квитка серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 на 3 арк.; копію ідентифікаційного номеру ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1 арк.; дві фотокартки, які упаковано у сейф-пакет №RIC2009366.

В обґрунтування підстав накладення арешту на майно вказує, що метою накладення арешту є збереження речових доказів, оскільки майно, яке було вилучено в ході проведеного обшуку, має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, їх арешт потрібен для позбавлення власника можливості відчужувати вказане майно, або псування, втрати, знищення, перетворення, передачі, що в свою чергу в подальшому унеможливить прийняття законного, та об`єктивного рішення.

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте від прокурора ОСОБА_6 до суду надійшла заява про розгляд вказаного клопотання за її відсутності.

Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином шляхом направлення телефонограми.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що слідчим відділом Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні під №0001759, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за тим фактом, що 12.12.2023 до Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення про вчинення злочину, а саме за тим фактом, що, невстановлена особа, перебуваючи у злочинній змові з іншими невстановленими особами, з корисливою метою, організували незаконне переправлення осіб через державний кордон України.

Так, у ході проведення досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із групою невстановлених осіб, які мають зв`язки та вплив на посадових осіб та працівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, які розташовані на території м. Одеси та Одеської області, з корисливою метою, організували незаконне переправлення осіб через державний кордон України шляхом надання засобів та усунення перешкод, а саме ОСОБА_4 сприяє у виготовленні військово-облікових документів для чоловіків призовного віку із зняттям їх із військового обліку за станом здоров`я, що дозволить у подальшому перетнути кордон і покинути територію України. Свої послуги ОСОБА_4 оцінив у 9500 доларів США.

У ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій на підставі ухвал слідчого судді Одеського апеляційного суду під час документування злочину ОСОБА_4 передано грошові кошти у сумі 9500 доларів США за сприяння у виготовленні військово-облікового документа свідку ОСОБА_7

02.02.2024 у період часу з 13:03 по 13:21 годину, у приміщенні службового кабінету №4 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Філатова, 15-А, свідком ОСОБА_7 , було добровільно видано грошові кошти у сумі 500 доларів США, а саме 5 банкнот номіналом по 100 доларів США із наступними номерами: PC52184215B, PC52184208B, PC52184216B, PC52184222B, PC52184223B, які йому повернув ОСОБА_4

02.02.2024 у період часу з 12:00 по 12:15 годину, у приміщенні службового кабінету №4 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Філатова, 15-А, свідком ОСОБА_8 , було добровільно видано грошові кошти у сумі 700 доларів США, а саме 7 банкнот номіналом по 100 доларів США і з наступними номерами: PC52184207B, PC52184213B, PC52184214B, PC52184232B, PC52184231B, PC52184209B, PC52184206B, які йому надав ОСОБА_4 .

Вищевказані грошові кошти долучені до матеріалів кримінального провадження у якості речових доказів та на них накладено арешт слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси.

Зазначене підтверджується протоколами допитів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , протоколом огляду коштів, що використовуються під час проведення негласних (слідчих) розшукових дій від 01.02.2024, протоколом огляду заявника та вручення грошових коштів від 01.02.2024, протоколами оглядів від 02.02.2024, протоколом огляду відеозапису від 08.02.2024.

У ході проведення досудового розслідування 08.04.2024 у період часу з 07:58 години по 08:15 годину, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 15.03.2024, проведено санкціонований обшук автомобілю марки «MERCEDES-BENZ E 300 D», державний номер НОМЕР_1 , синього кольору, 1994 р оку випуску, який використовує ОСОБА_4 , який знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено наступне: копія паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 на 4 арк.; копія військового квитка серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 на 3 арк.; копія ідентифікаційного номеру ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1 арк.; дві фотокартки, які упаковано у сейф-пакет №RIC2009366.

08.04.2024 слідчим у даному кримінальному провадженні прийнято процесуальне рішення та в порядку ст. 110 КПК України винесено постанову про визнання вилученого майна речовим доказом.

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, застосування яких не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до положень ст.170 КПК України майно, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину може бути арештоване на підставі рішення слідчого судді. Арешт майна може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться чи зберігаються в банках або інших фінансових установах. Арешт майна може бути застосований з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження, досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

В даному випадку слідчий суддя вважає, що наразі існує необхідність в дослідженні вилучених документів, оскільки зафіксована на них інформація може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи наявну можливість виявлення у документах відомостей, які мають істотне значення для цього кримінального провадження, існує загроза їх псування та знищення.

Викладене переконує слідчого суддю у тому, що мета цього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобігання цьому ризику може бути досягнута.

Більш того, слідчий суддя не може виключати, що перед стороною обвинувачення постане питання експертного дослідження вилучених документів, про що власне й зазначає прокурор у своєму клопотанні, що додатково підтверджує наявність підстав для арешту майна.

При цьому, норми КПК України не визначають чітких термінів для призначення експертного дослідження вилученого майна, а також не передбачають такої підстави для відмови у накладенні арешту, як відсутність станом на час розгляду клопотання постанови про призначення експертизи.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, тимчасово вилученого під час проведення обшуку, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, які можливо були засобами вчинення злочинів, та відповідно залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження є оціночними поняттями. Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що будь-яке втручання у право особи з боку держави має забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

На переконання слідчого судді, загальні інтереси суспільства у вигляді досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України (зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування тощо), виправдовують ступінь втручання у право власності особи, яке пов`язане з накладенням арешту на належне їй майно.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні,

Мета судового контролю полягає в тому, щоб досудове розслідування в кримінальних провадженнях проводилось із дотриманням принципу верховенства права.

У порядку встановленому КПК, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення даного клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001759, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідування 12.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. ст. 332 КК України - задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування, володіння та розпорядження на майно, яке вилучено 08.04.2024 року в ході проведення обшуку автомобілю марки «MERCEDES-BENZ E 300 D», державний номер НОМЕР_1 , синього кольору, 1994 року випуску, який використовує ОСОБА_4 , який знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- копію паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 на 4 арк.;

- копію військового квитка серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 на 3 арк.;

- копію ідентифікаційного номеру ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1 арк.;

- дві фотокартки.

Виконання ухвали покласти на прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1