ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування №0000450 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2024 року, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Приміське Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянина України, не працевлаштованого, одруженого, який має на утриманні трьох малолітніх дітей 2021, 2022, 2023 років народження, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2024 року, було задоволено клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_10 та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_9 в межах строку досудового розслідування, тобто до 25 березня 2024 року включно, із покладенням на останнього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що на даний час заявлені ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_9 під домашнім арештом, не зменшились, оскільки поданими матеріалами підтверджується, що досудове розслідування не завершено і підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, та вчинити інший злочин.

На переконання слідчого судді, обов`язки, покладені на ОСОБА_9 ухвалою суду Дніпровського апеляційного суду від 05.02.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в достатній мірі та повно забезпечують його належну процесуальну поведінку, з метою мінімізації встановлених у судовому засіданні ризиків, враховуючи особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за можливе клопотання прокурора задовольнити та продовжити строк запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_9 у вигляді цілодобового домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування з покладанням на останнього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного нічний домашній арешт із забороною ОСОБА_9 залишати житло з 22-00 до 06-00 години наступного дня.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу, вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою.

Зазначає, наявність ризиків прокурором не доведена, клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу не містить жодних доказів про наявність ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків, та ризику вчинення іншого злочину.

Вказує, що ОСОБА_9 має на утриманні малолітніх дітей, дружина перебуває у декретній відпустці, ОСОБА_9 є годувальником в сім`ї, працював будівельником, бажає працевлаштуватись офіційно.

В суді апеляційної інстанції підозрюваний ОСОБА_9 , та його захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу сторони захисту та наполягали на її задоволенні.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думки учасників процесу, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом ч. ч. 1, 4 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування/ продовження застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості, зокрема про обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини.

Колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи захисника, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає не обґрунтованими з огляду на таке.

Апеляційний суд вважає, що висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у причетності до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України є обґрунтованими і такими, що підтверджуються доказами долученими до клопотання слідчого.

Апеляційний суд зауважує, що на стадії досудового розслідування слідчий суддя та суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Розглянувши клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що в термін дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_9 завершити досудове розслідування не можливо, оскільки не виконано ряд необхідних слідчих процесуальних дій, але при цьому наявність обгрунтованої підозри щодо нього залишається.

З вказаними висновками слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду й на стадію досудового розслідування, збір доказів кримінального провадження та встановлення всіх фігурантів, причетних до вчинення даного злочину.

Слідчим суддею належним чином виконано вимоги ст. 178 КПК та враховано, що підозрюваний раніше не судимий, не притягався до кримінальної відповідальності, відомості про те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей.

Разом з тим, слідчий суддя мотивуючи оскаржуване рішення вийшов за межі наданих КПК України повноважень, зазначив про наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів, зазначає, про наявність щодо підозрюваного ОСОБА_9 ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, то його колегія суддів вважає обґрунтованим, оскільки останній небезпідставно підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, і за них передбачено покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, що може спонукати останнього до спроби уникнути покарання шляхом переховування від органів слідства та суду.

Стосовно ризику знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають доказове значення для кримінального провадження, колегія суддів зазначає, що вказаний ризик є абстрактним та не доведений прокурором.

Ризик незаконного впливу на свідків, потерпілих або інших підозрюваних, колегія суддів вважає вагомість вказаного ризику порівняно невисокою та він може бути усунутий шляхом застосування до ОСОБА_9 менш обтяжливого запобіжного заходу, з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Ризики перешкоджання іншим чином кримінальному провадженню, або вчинити інше кримінальне правопорушення колегія суддів зазначає, що вони є абстрактними та не доведеними прокурором.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що підозрюваний ОСОБА_9 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце реєстрації у АДРЕСА_2 , постійно проживає у Дніпропетровській області; одружений, є багатодітним батьком (має 3 малолітніх дітей), є єдиним утриманцем родини. Підробляє, займається будівельними роботами. Вказані обставини беззаперечно свідчать про міцність соціальних зв`язків підозрюваного, його позитивну характеристику та його репутацію.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи захисника, що посилання сторони обвинувачення тільки на тяжкість інкримінованого злочину не є достатньою підставою для висновку про наявність ризику вчинення іншого злочину, оскільки слідчий суддя не встановив такий ризик.

Посилання захисника, що слідчим суддею не враховані вказані відомості про особу ОСОБА_9 , спростовуються змістом оскарженої ухвали з якої видно, що зазначені відомості були враховані слідчим суддею, водночас суд апеляційної інстанції вважає такі доводи необґрунтованими, оскільки ці обставини самі по собі не спростовують правильності висновків слідчого судді та не можуть запобігти настанню вищезазначених ризиків.

Відповідно до ст. 178 КПК, апеляційний суд, перевіривши обґрунтованість та достатність обраного виду запобіжного заходу, доходить висновку, що для нівелювання встановлених ризиків, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що стосовно ОСОБА_9 необхідним і достатнім буде продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки такий запобіжний захід також пов`язаний із обмеженням особистої свободи, що дозволить контролювати поведінку підозрюваного, тим самим в повній мірі зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та забезпечити ефективність досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу захисниці слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2024 року, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 25 березня 2024 року включно, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4