Справа № 638/4459/24
Провадження № 1-кп/638/1336/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000071 від 16 січня 2024 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм Харківської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, інвалідності не має, на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей не має, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , стрільця 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1, стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , раніше судимого:

1) 15.05.2009 Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі,

2) 27.05.2016 Фрунзенським районним судом міста Харкова за ч. 3 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 06.08.2021 по відбуттю покарання,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В :

24 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/22 «Про загальну мобілізацію» ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 призваний на військову службу по мобілізації та направлений для її проходження у військову частину НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 3 (по стройовій частині) від 24.02.2022 ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначений на посаду стрільця.

Згідно ст. 68 Конституції України ОСОБА_4 зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до вимог ст. 3, 27,28,29, 68 Конституції України людина, її і життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні є найвищою соціальною цінністю. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню. Кожна людина має право на особисту недоторканість, також кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Органи військового управління забезпечують неухильне додержання вимог Конституції України стосовно того, що Збройні Сили України не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів державної влади чи перешкоджання їх діяльності. Ніякі надзвичайні обставини, накази чи розпорядження командирів і начальників не можуть бути підставою для будь- яких незаконних дій по відношенню до цивільного населення, його майна та навколишнього середовища. За віддання і виконання явно злочинного розпорядження чи наказу військовослужбовці несуть відповідальність згідно з законом. Права і обов`язки військовослужбовців, які залучаються до здійснення заходів, передбачених частиною четвертою цієї статті, визначаються законом.

Відповідно до вимог ст. 9, 11, 49, 50, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ОСОБА_4 був зобов`язаний додержуватись Конституції і Законів України, бути прикладом високої культури, скромності та витримки, з повагою відноситися до співслужбовців, поважати чужу гідність, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення інших, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; берегти державне майно, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, досконало володіти зброєю і технікою, тримати їх справними, чистими та готовими до бою, неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї.

Проте, в порушення вищезазначених вимог, старший солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скоїв злочин, за наступних обставин.

ОСОБА_4 , будучи судимим за вчинення розбою, у якого судимість не знято і не погашено, на шлях виправлення не став та знову скоїв аналогічний злочин при наступних обставинах.

16 січня 2024 року приблизно о 05 годині 30 хвилин, в період дії в Україні правового режиму воєнного стану, під час перебування з дозволу власника в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел на розбійний напад, з метою заволодіння майном ОСОБА_6 .

Так, ОСОБА_4 , реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, підійшовши до ОСОБА_6 та, погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, що виразилось у демонстрації ножа, підставив ніж до шиї ОСОБА_6 , тим самим підтвердивши намір його застосування, заволодів мобільним телефоном «Honor 7А» модель DUA-L22, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 , чим заподіяв потерпілому, згідно висновку судової товарознавчої експертизи, матеріальну шкоду на суму 1565 грн., після чого залишив місце злочину та розпорядився викраденим мобільним телефоном на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема пояснив, що в ніч на 16 січня 2024 року познайомився на вулиці з ОСОБА_6 Потерплій запропонував пройти в будинок, вони разом пішли в будинок. Також в будинку перебував інший малознайомий на ім`я ОСОБА_7 . В подальшому у нього виник конфлікт з ОСОБА_8 , в ході якого приставив ніж до шиї потерпілого, щоб заспокоїти його. Потім взяв телефон потерпілого, щоб подивитись фото розбитого будинку, при який раніше казав потерпілий. Потім, забравши телефон, пішов спати до свого друга через неподалік. Зазначив, що усвідомлював те, що підставляючи ніж до шиї, погрожував потерпілому застосування насильства. Вину визнав у повному обсязі, у вчиненому розкаюється.

Потерпілий в судове засідання не з`явився. Прокурор надала заяву потерпілого ОСОБА_6 , в якій останній просив провести судовий розгляд без його участі. Претензій до ОСОБА_4 не має, цивільний позов заявляти не буде, при призначенні покарання поклався на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають суті обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними у матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння злочину обвинуваченим, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив злочину, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого; інші обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доказаними в судовому засіданні.

Оскільки обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів що характеризують його особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Сукупність наведених і оцінених судом доказів переконує в тому, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 187 КК України, а саме розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпечність та характер вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, раніше неодноразово судимий, судимість не знята та не погашена, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Відповідно до положень ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Виходячи з указаної мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України є рецедив злочинів.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи, та дотримуючись принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, позицію сторони обвинувачення, зокрема потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має та поклався на розсуд суду при призначенні покарання, а також прокурора, яка просила призначити покарання у виді позбавлення волі строком 8 років, та враховуючи, що за приписами ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 187 КК України з конфіскацією майна.

ОСОБА_4 фактично затримано в порядку ст. 208 КПК України 16 січня 2024 року о 13:10 год, та на даний час обвинувачений тримається під вартою.

За таких обставин, строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід рахувати з 16 січня 2024 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України суд зараховує обвинуваченому ОСОБА_4 у строк відбування покарання за цим вироком строк його попереднього ув`язнення за період з 16 січня 2024 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Суд вважає за доцільне до набранням вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 залишити без змін.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання про скасування арешту майна суд вирішує відповідно до ст. 174 КПК України.

Витрати на залучення експерта у зв`язку з проведення судово-товарознавчої експертизи № 309/24 від 17.01.2024 у розмірі 280,00 грн підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді 8 (вісім) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

Початок строку відбування призначеного покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання 16 січня 2024 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 16 січня 2024 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, - до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази, а саме:

- мобільний телефон марки «Honor 7A» моделі «DUA-L22» в корпусі чорного кольору IMEII: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , SV: НОМЕР_5 , із ѕіm-картою № НОМЕР_6 мобільного оператора «Vodafone» з мобільним номером НОМЕР_7 , sim-картою № НОМЕР_8 мобільного оператора «Київстар» з мобільним номером НОМЕР_9 , - вважати повернутим власнику;

- ніж кухонний загальною довжиною 20 см, довжина леза 10 см, шириною леза 0,1 см, з дерев`яною рукояткою коричневого кольору, переданий на зберігання до камери схову за квитанцією № 46 від 29 лютого 2024 року, - знищити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 січня 2024 року (справа № 638/1027/24, провадження 1-кс/638/390/24) на майно, а саме:

-мобільний телефон марки «Ноnor», модель «DUA-L22» у корпусі чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , SV: НОМЕР_5 , із сім- карткою № НОМЕР_6 мобільного оператора « Vodafone» з мобільним номером НОМЕР_7 , сім- карткою № НОМЕР_8 мобільного оператора «Київстар» з мобільним номером НОМЕР_9 ;

-ніж кухонний, загальною довжиною 20 см, довжина леза 10 см, ширина леза 0,1 см, з дерев`яною рукояткою.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні в загальному розмірі 280,00 грн (двісті вісімдесят гривень 00 копійок).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1