Житомирський апеляційний суд
Справа №274/4649/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/369/24
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (дистанційно),

захисника ОСОБА_7 (дистанційно),

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04 червня 2024 року, якою задоволено клопотання прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_6 та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева, Житомирської області, рома, громадянина України, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 02.08.2024 включно, без визначення розміру застави,-

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі (зміненої, уточненої) захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити у задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою. Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що запобіжний захід застосовано з порушенням вимог ст.186 КПК України, тобто після спливу 72 годин після затримання ОСОБА_8 . Вказує, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку про доведеність прокурором ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, та не врахував, що ОСОБА_8 працює не офіційно, проживає разом з бабусею, яка є онкохворою і потребує його підтримки та допомоги, характеризується посередньо, в силу ст. 89 КК України не судимий.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що покурор Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання прокурор вказав, що досудовим розслідуванням встановлено, що 16.03.2024 близько 00.00 год. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , знаходилися за місцем проживання останнього, за адресою: АДРЕСА_2 , де разом вживали спиртні напої.

Під час розпиття спиртних напоїв, ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, використовуючи малозначний привід, розпочав конфлікт із ОСОБА_9 , під час якого вирішив спричинити тілесні ушкодження останньому.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , ОСОБА_10 умисно завдав один удар кулаком правої руки в голову ОСОБА_9 . Продовжуючи свої злочинні дії, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, в той же день, час, місці, за вказаних обставин, ОСОБА_10 , умисно наніс кулаком правої руки не менше трьох ударів ОСОБА_9 в праву половину голови.

В результаті своїх злочинних дій, ОСОБА_11 заподіяв ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, підгострої післятравматичної субдуральної гематоми правої лобно-тім`яної ділянки, забою головного мозку, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечних для життя в момент заподіяння.

27.05.2024 відомості про кримінальне правопорушення внесенні до ЄРДР за № 0000320 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

29.05.2024 ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_13 у вчиненні вищевказаного злочину підтверджується долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, а саме : витягом з ЄРДР № 0000320 від 27.03.2024, рапортами від 26.03.2024, 30.04.2024, протоколами допитів свідків, протоколами ОМП від 27.03.2024, 30.04.2024, висновком експерта №91 від 16.04.2024 (комісійна судово-медична експертиза), висновком експерта № 103 від 01.05.2024.

Крім того, прокурор зазначив про наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні; вчиняти інші кримінальні правопорушення. Оскільки підозрюваний ухиляється від явки до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не працює, утриманців не має, негативно характеризується, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про неможливість запобігання вказаним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, прокурор просив задовольнити клопотання.

Враховуючи обгрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, дані про особу останнього, доведеність прокурором ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчій суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та застосував до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 слідчим суддею в повній мірі дотримано вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, підтверджується зібраними доказами, копії яких містяться в матеріалах клопотання слідчого.

Таким чином, посилання захисника на необгрунтованість підозри є безпідставними.

Також, слідчим суддею враховано особу підозрюваного ОСОБА_8 , який не працює, на утриманні осіб не має, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, негативно характеризується, а також доведеність прокурором високого ступеню ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, ризик можливого переховування обґрунтований тим, що під тяжкістю можливого покарання підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Вказаний ризик є реальним, оскільки після отримання копії клопотання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту 31.05.2024 ОСОБА_8 в судове засідання 03.06.2024 не з`явився і причини неявки не повідомив, тому за клопотанням прокурора до останнього було застосовано привід на 04.06.2024.

В подальшому 04.06.2024 прокурор змінив клопотання та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави, враховуючи поведінку підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, в якому обгрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, та те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що підозрюваний 03.06.2024 перебував у лікарні, що є поважною причиною неявки до суду, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки згідно медичних документів ОСОБА_8 був доставлений в медичний заклад 31.05.2024 за станом здоров`я, але перебував в стані алкогольного сп`яніння та відмовився від лікування, а тому 31.05.2024 був виписаний з лікарні (а.п.60). Жодних медичних документів про те, що в подальшому останній також звертався до медичного закладу апеляційному суду не надано.

Ризик можливого впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що всі свідки проживають у одному населеному пункті та підозрюваному відомо місце проживання останніх, тож перебуваючи на волі ОСОБА_8 зможе впливати на вказаних осіб з метою зміни показань останніми, які ще не були допитані судом, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, обґрунтовується тим, що ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але в силу ст.89 КК України є несудимим, також притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Враховуючи наведене, колегія суддів повністю погоджується з висновками слідчого судді про те, що з огляду на тяжкість покарання, передбаченого за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , даних про особу останнього, та доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Отже, доводи апелянта про те, що прокурором не доведено ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.

Доводи апелянта про те, що до ОСОБА_8 може бути застосований більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту про що адвокат просив в первинній апеляції, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання та апеляційним судом не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу. Не наведено доводів, які б вказували на належну процесуальну поведінку підозрюваного в разі обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту і в апеляційній скарзі.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що слідчім суддею порушено вимоги ст.186 КПК України, колегія суддів вважає необгрунтованими виходячи з наступного.

Відповідно до ст.186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Згідно матеріалів клопотання прокурор подав змінено клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою саме 04.06.2024, цього ж дня підозрюваного ОСОБА_8 було доставлено приводом до слідчого судді для розгляду вказаного клопотання і саме 04.06.2024 слідчім суддею прийнято рішення про задоволення зазначеного клопотання (49-50, 54-57).

За таких обставин, колегія суддів не вбачає порушень вимог кримінального процесуального закону слідчім суддею при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані колегією суддів достатніми для скасування оскаржуваного судового рішення, яке є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04 червня 2024 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 02.08.2024 включно, без визначення розміру застави без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: