Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/2034/23
Провадження № 1-кс/382/22/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2024 року м. Яготин

Слідчий суддя Яготинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , особи у якої вилучено майно ОСОБА_5 , розглянувши клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту з арештованого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000156 від 02.12.2023 року, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся із клопотанням про скасування арешту з арештованого майна. Клопотання мотивовано тим, що дізнавачем СД відділення поліції №2 Бориспільського районного управління поліції ГУНП в Київській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000156 від 02.12.2023 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. 02.12.2023 в ході огляду працівниками поліції було вилучено легковий автомобіль марки "Mercedes-Benz" модель "Vito 108D" державний номерний знак НОМЕР_1 фактичним власником якого він являється. Ухвалою слідчого судді Яготинського районного суду Київської області від 05.12.2023 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке вилучене у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 (тел. НОМЕР_2 ), в ході огляду місця події від 02.12.2023 року (протокол огляду місця події від 02.12.2023) по вул. Незалежності навпроти будинку № 18 в м. Яготин, Бориспільський район, Київської області , а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане 09.10.2014 на ім`я ОСОБА_6 , яке зберігати в кімнаті речових доказів ВП № 2 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області за адресою: вул. Незалежності, 109, м. Яготин, Київська область; автомобіль зеленого кольору марки "Mercedes-Benz" модель "Vito 108D", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігати на майданчику тимчасово тримання транспортних засобів за адресою: вул. Піщана, 15, с. Семенівка, Броварський район, Київська область; ключі до автомобіля "Mercedes-Benz" модель "Vito 108D", які зберігати в кімнаті речових доказів ВП № 2 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області за адресою: вул. Незалежності, 109, м. Яготин, Київська область, - з метою заборони ОСОБА_5 та іншим фізичним чи юридичним особам відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним майном, окрім дізнавачу в даному кримінальному провадженні для проведення слідчих дій в рамках кримінального провадження. За результатами досудового розслідування 22.02.2024 дізнавачем СД ВП № 2 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0000156 від 02.12.2023 за ч. 4 ст. 358 КК України за фактом підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та внесення змін до ідентифікаційного номеру транспортного засобу (він-коду), на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Водночас, питання про долю речових доказів у вказаному кримінальному провадженні при винесенні постанови слідчим та прийнятті остаточного рішення за наслідками досудового розслідування вирішено не було. У зв`язку з цим, просить скасувати арешт накладений ухвалою від 05.12.2023 року та повернути арештоване майно.

У судовому засіданні ОСОБА_5 підтримав клопотання та просив задовольнити. Прокурор та дізнавач не заперечили щодо задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, а також матеріали на підставі яких було накладено арешт на майно та матеріали закритого кримінального провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ВП № 2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснювалося досудове розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000156 від 02.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

05.12.2023 на підставі ухвали слідчого судді Яготинського районного суду Київської області накладено арешт на речові докази у кримінальному провадженні, а саме на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане 09.10.2014 на ім`я ОСОБА_6 , яке зберігати в кімнаті речових доказів ВП № 2 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області за адресою: вул. Незалежності, 109, м. Яготин, Київська область; автомобіль зеленого кольору марки "Mercedes-Benz" модель "Vito 108D", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігати на майданчику тимчасово тримання транспортних засобів за адресою: вул. Піщана, 15, с. Семенівка, Броварський район, Київська область; ключі до автомобіля "Mercedes-Benz" модель "Vito 108D", які зберігати в кімнаті речових доказів ВП № 2 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області за адресою: вул. Незалежності, 109, м. Яготин, Київська область.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучене, у разі скасування арешту.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Фрізен проти російської федерації» від 24.03.2005, «Бакланов проти російської федерації» від 09.06.2005,«Ісмаїлов проти росії» від 06.11.2008, Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали Яготинського районного суду Київської області від 05.12.2023, при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що вищезазначене майно має доказове значення по кримінальному провадженню та з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту могло призвести до втрати або відчуження майна.

Разом із цим, при дослідження матеріалів слідчим суддею встановлено, що за результатами досудового розслідування 22.02.2024 дізнавачем сектору дізнання відділення поліції №2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000156 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Так, відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, ч. 5 ст. 21 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» завданням слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України під кримінальним провадженням законодавець визначає досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. В той же час, п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України передбачено, що досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 283 КПК України однією з форм закінчення досудового розслідування є закриття кримінального провадження.

Наслідками закриття кримінального провадження є припинення всієї процесуальної діяльності по справі, та неможливість продовження процесуальних дій до скасування постанови про закриття кримінального провадження у встановленому КПК порядку.

У рішенні по справі «Раймондо проти Італії» від 24.01.1994 заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування. Не знайшовши у цьому випадку порушення ст. 1 протоколу №1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження врегульовані «Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104, відповідно до п. 6 якого у разі закриття слідчим, дізнавачем, прокурором кримінального провадження питання про речові докази вирішується у відповідній постанові слідчого, дізнавача, прокурора.

В той же час, відповідно до наявної у матеріалах судового провадження постанови дізнавача від 22.02.2024 про закриття кримінального провадження №0000156 таких дій вчинено не було.

Однак, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.06.2020 у справі №727/2878/19 (провадження №14-516цс19) зазначає, що окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України 2012 року є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.

На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу). Крім того, у КПК України немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу. З огляду на вказане, беручи до уваги відсутність у слідчого (дізнавача) повноважень, при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.06.2020 у справі №727/2878/19 (провадження №14-516цс19) вважає, що для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за КПК України накладений арешт у кримінальному провадженні, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому частиною другою статті 174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.

Згідно з приписами ч. 9 ст. 100 КПК у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.06.2020 у справі №727/2878/19 (провадження №14-516цс19) дійшла висновку про те, що у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий (дізнавач), має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.

Вимога досягнення справедливого балансу між інтересами суспільства і вимогами захисту приватних інтересів окремої особи відображена в цілому в побудові ст. 1 Першого протоколу, в тому числі у другому реченні, яке необхідно розуміти в контексті загального принципу, викладеного в першому реченні. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти шляхом вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності (рішення у справах «Прессос Компанія Нав`єра С.А.» та інші проти Бельгії» від 20.11.1995, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986, Амюр проти Франції» від 25.06.1996, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23.11.2000, «Малама проти Греції» від 01.03.2001, «Україна-Тюмень проти України» від 20.05.2010, «Спорронг та Льонрот проти Швеції» від 23.09.1982).

Системний аналіз наведених положень кримінального процесуального закону та прецедентної практики ЄСПЛ, яка в силу вимог ч. 5 ст. 9 КПК України підлягає урахуванню судами при застосуванні норм Кримінального процесуального законодавства України, дає підстави вважати, що необхідною умовою для утримання майна, яке має статус речового доказу органом досудового розслідування є наявність кримінального провадження, відтак закриття кримінального провадження нівелює ціль та мету подальшого утримання такого майна задля його подальшої конфіскації, спеціальної конфіскації, встановлення за його допомогою обставин у кримінальному провадженні чи ін., що є безумовною підставою для повернення такого майна його володільцю, оскільки подальше його утримання за відсутністю передбачених для цього підстав, враховуючи наявність нескасованої постанови дізнавача про закриття кримінального провадження, може порушити право на вільне використання майна власником, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення у справах «Баландіна проти України» від 06.12.2007, «Батрак проти України» від 18.06.2009, «Панов проти України» від 10.12.2009 та ін.).

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи процесуальну позицію учасників кримінального провадження щодо згоди із вимогами клопотання, виходячи із принципу змагальності, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та скасування арешту майна.

Керуючись статтями 22, 26, 98, 169-174, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту з арештованого майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Яготинського районного суду Київської області від 05.12.2023 на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане 09.10.2014 на ім`я ОСОБА_6 ; автомобіль зеленого кольору марки "Mercedes-Benz" модель "Vito 108D", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; ключі до автомобіля "Mercedes-Benz" модель "Vito 108D".

Повернути свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане 09.10.2014 на ім`я ОСОБА_6 ; автомобіль зеленого кольору марки "Mercedes-Benz" модель "Vito 108D", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; ключі до автомобіля "Mercedes-Benz" модель "Vito 108D", у володіння ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає та набирає законної сили в день її проголошення.

Суддя ОСОБА_1