ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 рокуСправа № 495/4971/24
Номер провадження 1-кп/495/801/2024

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгороді-Дністровському кримінальне провадження, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 12.03.2024 за №0000331 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Попелів Тлумацького району Івано-Франківської області, громадянина України, українця, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця за контрактом військової частини НОМЕР_1 , розвідника-далекомірника відділення управління командира батареї взводу управління командира батареї НОМЕР_2 , у військовому званні матрос, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не депутата, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Збройних Сил Російської Федерації проти України, на всій території України запроваджено воєнний стан з 05:30 години 24.02.2022 строком на 30 діб.

В подальшому воєнний стан в Україні продовжувався, востаннє Указом Президента України від 06.11.2023 за №734/2023, «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 16.11.2023 строком на 90 діб.

Матрос ОСОБА_4 12 березня 2024 року близько 05 годин 30 хвилин, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 побачив автомобіль марки «MAZDA-6», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який перебуває у користуванні потерпілого ОСОБА_5 , та в цей час у нього виник корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

З метою реалізації злочинної мети, направленої на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що діє в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, з метою таємного викрадення чужого майна, переконавшись що його дії не будуть помічені сторонніми особами, пошкодивши скло заднього пасажирського вікна правої двері вказаного автомобіля, звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 1200 гривень, які належали потерпілому ОСОБА_5 .

Разом з викраденим майном ОСОБА_4 з місця події зник, та розпорядився ним на власний розсуд.

2. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Такими діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

3. Оцінка доказів.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_4 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують особу обвинуваченого та стосуються речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого. ОСОБА_4 було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 пояснив,, що визнає вину в інкримінованих йому діях, повністю підтверджує обставини, викладені в обвинувальному акті.

Зокрема пояснив, що 12.03.2024 близько 5:30 ранку побачивши автомобіль, вибив у ньому скло та взяв гроші, які там були, після чого пішов за місцем проживання. Після того, як він поспав, до нього зателефонували з поліції. Він прийшов, добровільно все видав, відшкодував потерпілому вартість скла.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності чи у стані неосудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті.

4. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 у відповідності до ст.66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст.67 КК України не встановлено.

5. Мотиви призначення покарання.

Відповідно до ст. ст. 50 і 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості.

Відповідно до ч.1 ст.69 КК України, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває. Позитивну характеристику, дану командиром 3 гарматної артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 15.03.2024, відповідно до якої ОСОБА_4 зарекомендував себе з позитивного боку, як сформований військовослужбовець, грамотний, дисциплінований, виконавчий, в колективі небайдужий, користується авторитетом серед товаришів. А також характеристику, дану командиром 3 гарматної артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 безпосередньо перед початком судового розгляду, яка також є позитивною та у якій зазначено, що ОСОБА_4 за час виконання посадових обов`язків зарекомендував себе з позитивного боку, як сформований військовослужбовець. Обов`язки за посадою знає добре та їх виконує з відповідальністю. Брав безпосередньо участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Його вік, стан здоров`я, а саме те, що обвинувачений здоровий, проте перебував на лікуванні у зв`язку з пораненнями отриманими у зв`язку із безпосереднім забезпеченням оборони України, те, що він раніше не судимий. Наявність трьох пом`якшуючих обставин: те, що обвинувачений вину у вчиненому визнав, дійсно щиро розкаявся та шкодує через вчинене, заподіяну шкоду повністю відшкодував. Також суд враховує позицію потерпілого, який не має претензій до обвинуваченого.

А тому, відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд, керуючись принципом справедливості, вважає, що для досягнення мети попередження кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_4 необхідно призначити йому покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, тобто нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

Разом з тим відповідно до положень ст. 58 КК України суд вважає за необхідне замінити таке покарання на службове обмеження строком на 2 роки із відрахуванням в доход держави у розмірі 15 відсотків із суми грошового забезпечення.

Дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства, зокрема, що країна вже одинадцятий рік перебуває у стані війни та третій рік у стані повномасштабної війни, та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Відтак суд вважає, що призначення будь-якого іншого виду покарання суд сприймає як діяння, яке б указувало на те, що саме у цій ситуації та обставинах, при яких було вчинено злочин та обставин та поведінки ОСОБА_4 після його вчинення, воно сприймалося б як грубо непропорційне (діяння та покарання), як наслідок, у світлі практики ЄСПЛ, сприймалося б як жорстоке поводження, тобто суперечило статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Метою притягнення до кримінальної відповідальності є не тільки покарання, а й виправлення особи, розуміння ним своїх негативних наслідків та виправлення останніх. На думку суду, застосування до обвинуваченого саме такого покарання є найбільш доречним та є тим стримуючим фактором, який буде достатнім для виховання ОСОБА_4 .

6. Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення судового експерта у зв`язку з проведенням судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 (дактилоскопічне дослідження) у розмірі 2271,84 гривень відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню із ОСОБА_4 , оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертиз в межах кримінального провадження №0000331.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженню не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався і суд вважає, що до набрання вироком законної сили будь-який запобіжний захід обвинуваченій обирати немає необхідності.

Керуючись ст.ст. 128, 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.58 КК України замінити покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки на службове обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.2 ст.58 КК України в період службового обмеження проводити щомісячні відрахування із суми грошового забезпечення ОСОБА_4 в дохід держави в розмірі 15%.

Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме: арешт на мобільний телефон марки Samsung SM-A145F/ НОМЕР_4 , імеі НОМЕР_5 імеі НОМЕР_6 , серійний номер НОМЕР_7 , сенсорного типу, в чохлі чорного кольору, який запаковано до пакету № PSP1163763, який накладений на підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.03.2024 (справа № 495/2339/24, номер провадження 1-кс/495/644/2024) скасувати.

Речові докази, а саме: мобільний телефон марки Samsung SM-A145F/ НОМЕР_4 , імеі НОМЕР_5 імеі НОМЕР_6 , серійний номер НОМЕР_7 , сенсорного типу, в чохлі чорного кольору, який запаковано до пакету № PSP1163763 повернути ОСОБА_4 .

Процесуальні витрати на проведення судової трасологічної експертизи у розмірі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) гривня 84 копійки стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов не заявлявся.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Ірина БРАТКІВ