Справа № 606/2381/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовля кримінальне провадження №0000235 від 23 жовтня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Варваринці Теребовлянського району Тернопільської області, громадянин України, українець, має середню освіту, не одружений, тимчасово не працює, не депутат, раніше судимий 06.04.2023 року Теребовлянським районним судом за ч. 3 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком на 1 рік, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У весняний період 2023 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на незаконне виготовлення, придбання без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення даного злочину, ОСОБА_4 на невстановленій досудовим слідством земельній ділянці поряд із с.Варваринці Микулинецької ТГ Тернопільського району Тернопільської області, висадив насіння конопель, з якого виросло чотири рослини, із яких ОСОБА_4 зірвав листя, придбавши таким чином особливо небезпечний наркотичний засіб.

Надалі ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, при невстановлених слідством обставинах, місці та часі, в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року, в осінній період часу ОСОБА_4 вирощену ним коноплю - висушив, подрібнив, привів до стану готовності, виготовивши придатний до споживання шляхом куріння особливо небезпечний наркотичний засіб марихуану, яку розпочав зберігати по місцю проживання в АДРЕСА_1 .

23.10.2023 року ОСОБА_4 звернувся із письмовою заявою у ВП №3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, в якій повідомив, що зберігає за місцем проживання наркотичні речовини, а саме канабіс.

В подальшому, 23.10.2023 року, працівниками поліції проведено огляд за місцем проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , в ході якого ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції поліетиленовий прозорий пакет та металеву посудину, заповнені речовиною зеленого кольору, рослинного походження, - особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальна маса якого в перерахунку на суху речовину становить 5,526 грама.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України незаконному виготовленні, придбані, зберіганні без мети збуту наркотичного засобу, вчинені протягом року після засудження за цією статтею.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Вказав, що дійсно вчинив кримінальне правопорушення за обставин, зазначених у обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих під час досудового розслідування, при цьому показав, що щиро розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Просив суворо не карати.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 своїми діями, які виразилися незаконному виготовленні, придбанні, зберіганні без мети збуту наркотичного засобу, вчинені протягом року після засудження за цією статтею, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, у відповідності до вимог статті 65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно статті 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України є щире каяття, молодий вік обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом враховується, особа винного, який вчинив даний злочин під час іспитового строку будучи засудженим ч.3 ст.309 КК України, тобто за аналогічний злочин, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин за ч.2 ст. 309 КК України , вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, позитивно характеризується за місцем свого проживання, проживає з батьками та сестрою, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 12.04.2023 року з діагнозом : розлади психіки та поведінки внаслідок вживання психостимуляторів; у лікаря психіатра на обліку не перебуває, згідно висновку судово-психіатричного експерта № 695 від 26.10.2023 року ОСОБА_4 в період інкримінованого йому діяння тимчасовими розладами психічної діяльності не страждав, а страждав розладами психіки і поведінки внаслідок вживання інших стимуляторів включаючи кофеїн, що не досягає степені психозу чи вираженого недоумства, може розуміти значення своїх дій та керувати ними. На теперішній час він страждає розладами психіки і поведінки внаслідок вживання інших стимуляторів включаючи кофеїн, що не досягає степені психозу чи вираженого недоумства, може розуміти значення своїх дій та керувати ними та не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи наведене, керуючись принципами індивідуалізації покарання, необхідність і достатність покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене, у виді позбавлення волі.

Крім цього, суд враховує те, що ОСОБА_4 , згідно вироку Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 06.04.2023 року засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік.

Отже, злочин за даним виром, вчинений в період відбування іспитового строку згідно із вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 06.04.2023 року.

Відповідно до ч.3 ст.78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71,72 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім виром.

В п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року дано роз`яснення, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими смт.ст.71,72 КК України. Частиною 2 ст. 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту ч.3 ст.78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст.75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Таким чином, суд вважає за необхідне призначити остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю вироків за правилами ст.71 КК України, частково приєднавши ОСОБА_4 невідбуту частину покарання за вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 06.04.2023 року у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 30.10.2023 року № СЕ-19/120-23/11457-НЗПРАП в сумі 1673, 00грн., які суд вважає слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертизи в межах даного кримінального провадження.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 349, 370,371, 373,374,376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Теребовлянського районного суду від 06.04.2023 року у виді 3 (трьох) років 1(одного) місяця позбавлення волі та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання вироку.

До вступу вироку у законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 1673, 00 грн. за проведену експертизу матеріалів, речовин та виробів від 30.10.2023 року № СЕ-19/120-23/11457-НЗПРАП.

Речові докази поліетиленовий прозорий пакет та металеву посудину, заповнені канабісом, які упаковані в сейф-пакет № 3797156 та сейф пакет WAR0119381 знищити.

Відеозапис з ОМП який міститься на носію інформації micro SD HCI 16 HB goodram який поміщений в сейф пакет ICR0030565 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подано апеляцію до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1