справа № 462/4407/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000349 від 02.06.2022 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ Запорізької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє: 05.05.2021 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 263, ст. 71 КК України до покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі; 16.11.2021 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 72 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт та штрафу в розмірі 850 грн

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 у невстановлений органом досудового розслідування час та спосіб, але не пізніше 14 год. 00 хв. 02.06.2022 у м.Львові вчинив незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропних речовин в особливо великих розмірах, вчинене за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , діючи всупереч положень Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їхніх аналогів і прекурсорів», Закону України «Про засади протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та зловживання ними», умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді порушення правил обігу психотропних речовин, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне збагачення, за рахунок продажу психотропних речовин, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, тобто діючи з прямим умислом, вирішив вчинити кримінальні правопорушення у сфері незаконного обігу психотропних речовин.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропних речовин, ОСОБА_4 у невстановлений органом досудового розслідування час та спосіб, але не пізніше 14 год 00 хв 02.06.2022 замовив (придбав) у невстановлених органом досудового розслідування осіб упакування з розфасованими згортками, у яких містились психотропні речовини, з метою подальшого збуту, та усвідомлюючи, що у такому упакуванні знаходяться речовини, а саме: амфетамін, який відноситься до речовин, обіг яких обмежено, який розфасовано у двадцять шість прозорих поліетиленових зіп-пакетів, загальною масою 12, 7574 грам та особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), яка розфасована у сорок дев`ять прозорих поліетиленових зіп-пакетів, загальною масою 15,1619 грама, вирішив зберігати такі при собі з метою збуту та з якими був затриманий працівниками поліції 02.06.2022 по вул. Чернівецькій, 9 у м.Львові .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.307 КК України, не визнав, при цьому визнав себе винним у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту. Пояснив, що 02.06.2022 він разом з друзями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 йшли по парку, що поблизу цирку по вул.Городоцькій у м.Львові . В якийсь момент він відійшов від друзів щоб справити свої природні потреби. Біля одного з кущів він побачив поліетиленовий пакет із написом АМФ, в середині якого знаходилися два зіп-пакети із згортками. Зрозумівши, що це психотропна речовина, він забрав цей пакет, повернувся до друзів, показав їм свою знахідку, після чого витягнув з цього поліетиленового пакету один з пакетів із згортками, заховавши його за манжет штанини, а другий пакет передав ОСОБА_8 . Далі вони пішли гуляти в напрямку залізничного вокзалу, однак на площі Двірцевій були зупинені працівниками поліції, яким він зізнався, що має при собі психотропні речовини. Знайдені пакети з психотропною речовиною він зберігав при собі для власного вживання, без мети збуту. Просить його дії перекваліфікувати з ст.307 на ст.309 КК України. Щиро розкаюється у вчиненні злочину, передбаченого ст.309 КК України. Просить суворо не карати.

Незважаючи на те, що обвинувачений не визнав вини, у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, його вина у повному обсязі доводиться сукупністю належних та допустимих доказів, що були безпосередньо досліджені судом у судовому засіданні.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що він є виконуючим обов`язки начальника СПД №1 ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області. До його обов`язків входить, зокрема, патрулювання, перевірка підозрілих осіб. 02.06.2022 року він з двома курсантами з Львівського національного університету внутрішніх справ ОСОБА_10 та ОСОБА_11 несли службу на території залізничного вокзалу. Йдучи по вул.Чернівецькій вони помітили трьох хлопців, які, рухаючись в напрямку залізничного вокзалу, поводились підозріло, постійно оглядалися. Відтак, вони наздогнали цих хлопців і курсант ОСОБА_10 запитав, чи не має у них із собою заборонених предметів чи речовин. Хлопці не намагалися втекти, двоє з них, в тому числі і обвинувачений відразу ж повідомили, що мають такі. У двох з них до ноги виявилися примотані зіп-пакети, зі слів хлопців, із психотропною речовиною. В обвинуваченого до ноги був примотаний прозорий пакет, в якому знаходитися до 50 згортів різних кольорів з психотропною речовиною. При цьому один з них розповів, що вони йшли на вокзал, бо мали кудись їхати робити закладки. Далі ним на місце події було викликано слідчо оперативну групу. Під час складання протоколу, вони з курсантами залишалися на місці, з обвинуваченим не спілкувалися.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що є курсантом Львівського національного університету внутрішніх справ та під час проходження практики у червні 2022 року здійснював патрулювання вулиць разом із ОСОБА_9 та курсантом ОСОБА_10 . На вулиці Чернівецькій вони побачили трьох хлопців, які помітно хвилювалися. Відтак вони підійшли до них та попросили пред`явити документи. На запитання курсанта ОСОБА_10 двоє хлопці, в тому числі і ОСОБА_4 повідомили, що мають при собі психотропні речовини. У кожного з цих хлопців були примотані до ноги прозорі пакети, в яких було видно багато менших пакетів. Один з цих хлопців, не пригадує хто саме, повідомив, що психотропні речовини були куплені через канал «Бот» у застосунку «Телеграм» та що вони їхали за місто, куди саме не пригадує, щоб там продавати ці психотропні речовини. Далі на місце події було викликано слідчо-оперативну групу.

У судовому засіданні cвідок ОСОБА_10 пояснив, що є курсантом Львівського національного університету внутрішніх справ та під час проходження практики 02.06.2022 з 08.00 до 19.00 годин здійснював патрулювання території залізничного вокзалу разом із ОСОБА_9 та курсантом ОСОБА_11 . Близько 13.30 години по вулиці Чернівецькій вони побачили трьох хлопців, які вели себе підозріло. Відтак, вони підійшли до них, представилися і попросили пред`явити документи. Особисто він спитав, чи мають вони заборонені предмети. Двоє з хлопців, в тому числі і ОСОБА_4 , повідомили, що у них такі є. Після того, як обвинувачений підняв штанину, вони побачили, примотаний скотчем до його ноги прозорий пакет з зіп-пакетами. Також, хлопці говорили, що поспішають на поїзд і, наскільки пригадує, мали їхати в м.Трускавець. Відтак, на місце події було викликано слідчо-оперативну групу. Після приїзду слідчо-оперативної групи він у складі патруля залишався на місці затримання.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що, готуючись до дня свого народження, ІНФОРМАЦІЯ_2 він зранку замовив через телеграм-магазин наркотичні засоби для вживання із друзями на своєму дні народження. Цього ж дня біля цирку у м.Львові він зустрівся з ОСОБА_4 та ще з одним своїм другом. За деякий час він відійшов від друзів, а коли зустрівся з ними вдруге, то вже мав при собі наркотичні засоби, які заховав за штанину. Далі вони втрьох пішли до залізничного вокзалу на електричку, яка купсує до м.Борислав, де проживає його матір, однак були по дорозі затримані працівниками поліції. Про те, що ОСОБА_4 також мав при собі психотропні речовини, йому нічого не було відомо.

У судовому зазіданні слідчий ОСОБА_13 пояснив, що він входив у групу слідчих, які проводили досудове розслідування у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 КК України. Зазначив, що під час затримання ОСОБА_4 та вилучення у нього пакетів з психотропною речовиною проводилася відеозйомка технічними засобами фіксації. Оскільки він мав при собі на місці затримання ОСОБА_14 лише бланк протоколу затримання особи, в якому не передбачалося внесення відомостей щодо використання технічних засобів фіксації, то у такому він нічого не зазначив щодо використання таких та долучення технічних носіїв інформації. Також зазначив, що досудове слідство проводилося у відповідності до вимог КПК України.

Також винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, окрім показань свідків, підтверджується наступними доказами:

- витягом з ЄРДР від 02.06.2022, згідно якого внесено відмості про вчинення ОСОБА_4 02.06.2022 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України;

- рапортом т.в.о. заступника начальника СПД №1 ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 про те, що під час несення ним служби 02.06.2022 спільно із допоміжними силами з числа курсантів ЛьВДУВС, проходячи по вул.Чернівецькій, близько 14.00 год навпроти будинку №9 було виявлено підозрілих осіб, які рухалися в сторону залізничного вокзалу. Під час перевірки документів останні почали поводитися дивно, на запитання, чи мають при собі будь-які заборонені або обмежені в обігу речі, останні сказали, що всередині штанини до ноги примотані на липку стрічку розфасовані пакети із наркотичним вмістом;

- протоколом затримання особи від 02.06.2022 року та оглянутим в судовому засіданні відеозаписом затримання, який міститься на СD-диску, за якими 02.06.2022 близько 14.00 год працівниками поліції було виявлено гр. ОСОБА_4 , в якого при собі виявлено згорток з наркотичними речовинами. Під час затримання в останнього виявлено та вилучено: мобільний телефон «Samsung Galaxy M12», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 разом із сім карткою з номером НОМЕР_3 ; 26 пакетів із кристалічною речовиною білого кольору; зіп-пакет із вмістом 49 пакетів, обмотаних в клейку стрічку, всередині яких кристалічна речовина жовтого кольору; зіп-пакет зі вмістом невідомої речовини зеленого кольору. До протоколу долучено фототаблицю та відеозапис, які оглянуті у судовому засіданні;

- постановами про визнання речовими доказами від 02.06.2022, згідно яких мобільний телефон «Samsung Galaxy M12», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 разом із сім карткою з номером НОМЕР_3 ; 49 зіп-пакетів із кристалічною речовиною жовтого кольору та 26 пакетів із кристалічною речовиною білого кольору визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні;

-протоколом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_4 із відео файлами, долученими до матеріалів кримінального провадження на СD-диску, які були оглянуті в судовому засіданні, за якими ОСОБА_4 розказав та показав місце в парку неподалік цирку, що по вул.Городоцькій у м.Львові, де біля одного з кущів на землі він знайшов поліетиленовий пакет, в середині якого знаходилися два пакети з наркотичними засобами та психотропними речовинами;

-висновком експерта № СЕ-19/114- 22/8976-НЗПРАП від 03.06.2022 із таблицею, згідно якого в наданій на експертизу порошкоподібній речовині білого кольору, яка знаходиться полімерному пакеті із герметизуючою застібкою, що поміщений в номерний полімерний сейф-пакет (KIV 3119083), виявлено амфетамін, який відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено. Маса виявленого амфетаміну становить 0,4063 грам.

-висновком експерта № СЕ-19/114-22/8978-НЗПРАП від 24.06.2022 із таблицею, згідно якого у наданій на експертизу кристалоподібній речовині жовтого кольору, що міститься в полімерному пакеті, виявлено РVР, який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено. Маса РVР становить 0,3436 грам.

-висновком експерта № СЕ-19/109-22/4963-НЗПРАП від 10.06.2022 із таблицею, згідно якого надані на дослідження речовини в 25 згортках з прозорої безбарвної липкої плівки містять психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін, загальною масою 12,3511 грама.

-висновком експерта № СЕ-19/109-22/4965-НЗПРАП від 09.06.2022 із таблицею, згідно якого надані на дослідження речовини в 48 зіп-пакетиках, які знаходилися в згортках з відрізків прозорих клейких стрічок, містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг яких заборонено - РVР, загальною кількістю 14,8183 грама.

При ухваленні вироку суд не посилається на інші матеріали кримінального провадження, які були дослідженні в судовому засіданні за письмовим клопотанням прокурора, оскільки вони не мають доказового значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд, дослідивши запропоновані стороною обвинувачення вищевказані докази, прийшов до висновку, що вони є відповідно до вимог ст. 85 КПК України належними, вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Розглядаючи докази з точки зору їх допустимості, суд звертає увагу, що покази обвинуваченого, свідків, отримано з дотриманням вимог КПК України, а тому вони є допустимими.

Показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки такі є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, показання отримані безпосередньо у судовому засіданні та узгоджуються з іншими наявними у матеріалах даного провадження доказами. При цьому, судом не встановлено обставин, що підтверджували б намір будь-кого із цих осіб обмовити обвинуваченого.

Показання свідка ОСОБА_12 про те, що 02.06.2022 у парку біля цирку ОСОБА_4 не передавав йому пакета з наркотичними чи психотропними речовинами, суд не бере до уваги, оскільки вже пройшов значний період часу від даної події та, окрім того, вироком Залізничного районного суду м.Львова від 13.10.2022, яким ОСОБА_12 засуджено за ч.2 ст.307 КК України, встановлено обставини придбання та зберігання ОСОБА_12 наркотичних засобів та психотропних речовин з метою збуту, за якими ОСОБА_12 вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав та пояснив, що наркотичні речовини замовив сам через телеграм-магазин 01.06.2022 для вживання із друзями на своєму дні народження ІНФОРМАЦІЯ_2 і наступного дня 02.02.2022 обвинувачений разом із своїм братом чекали біля цирку, а його друг ОСОБА_4 забрав в парку за цирком закладку із замовленим і віддав йому. Вони разом пішли до залізничного вокзалу на електричку до м.Трускавця, а згодом до м.Борислава, де проживає матір ОСОБА_12 , та були по дорозі затримані.

Належними і допустимими як джерела доказів є протокол затримання та СD-диск із відеозаписами затримання, протокол проведення слідчого експерименту, висновки проведених у справі судових експертиз, долучені вищевказані процесуальні та інші документи, і суд не вбачає порушення вимог КПК України під час їх отримання.

Щодо тверджень сторони захисту про неналежність і недопустимість СD-диску із відеозаписом затримання ОСОБА_4 , з підстав не зазначення у протоколі затримання про застосування засобів технічної фіксації та долучення до протоколу будь-яких технічних носіїв інформації, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 31 серпня 2022 року у справі №756/10060/17 зазначає наступне.

Частинами другою і третьою цієї статті 87 КПК України передбачено безальтернативний обов`язок суду констатувати істотне порушення прав людини і основоположних свобод і визнати недопустимими засоби доказування, отримані: в результаті процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, здійснених без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози його застосування; з порушенням права особи на захист; з показань чи пояснень, відібраних із порушенням права особи відмовитися від давання показань і не відповідати на запитання, або без повідомлення про таке право; з порушенням права на перехресний допит; з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування та прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; в результаті обшуку житла чи іншого володіння особи, якщо до проведення даної слідчої дії не було допущено адвоката.

З наведеного слідує, що імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини заборони катування й нелюдського поводження (ст. 3 Конвенції, ч. 1 ст. 28 Конституції України), прав підозрюваного, обвинуваченого на захист, у тому числі професійну правничу допомогу (п. «с» ч. 3 ст. 6 Конвенції, ст. 59 Конституції України), на участь у допиті свідків (п. «d» ч. 3 ст. 6 Конвенції), права людини на повагу до свого приватного життя, недоторканність житла (ст. 8 Конвенції), на відмову давати показання щодо себе, членів своєї сім`ї та близьких родичів (ч. 1 ст. 63 Конституції України).

Відтак, у кожному з вищезазначених випадків простежується чіткий зв`язок правил допустимості доказів з фундаментальними правами і свободами людини, гарантованими Конвенцією та/або Конституцією України.

З огляду на зазначене суд, вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, повинен насамперед з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.

Так, стосовно аргументу сторони захисту про недопустимість СD-диску з відеозаписом затримання, суд зазначає, що з оглянутих відеозаписів вбачається, що під час затримання ОСОБА_4 та вилучення у нього пакетів з психотропною речовиною проводилася відеозйомка технічними засобами фіксації, однак вважає, що не зазначення в протоколі затримання про застосування технічних засобів фіксації та про долучення до нього технічних носіїв інформації жодним чином не впливає на конвенційні чи конституційні права і свободи обвинуваченого. При цьому зауважує, що СD-диск з відеозаписом затримання відкривався стороні захисту.

Окрім цього, суд критично оцінює твердження захисника ОСОБА_5 про те, що стороні захисту не було забезпечено доступу до матеріалів досудового розслідування в частині речових доказів, оскільки, як вбачається з протоколу про надання підозрюваному доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 23.08.2022 та додатку до нього, підозрюваний та його захисник ознайомилися з матеріалами кримінального провадження в повному обсязі і жодних клопотань про огляд речових доказів - зіп-пакетів з психотропними речовинами, які передані на зберігання у камеру зберігання речових доказів СВ ВП №1 ЛРУП №2, не заявляли.

Щодо достовірності досліджених доказів, то слід відзначити, що судом не встановлено підстав для визнання жодного доказу недостовірним.

Суд, аналізуючи вищевказані докази, виходить з того, що всі сторони кримінального провадження визнають той факт, що ОСОБА_4 2 червня 2022 року шляхом знахідки придбав два пакети з психотропними речовинами в особливо великому розмірі, один з яких віддав ОСОБА_12 , а другий із 26 зіп-пакетами із психотропною речовиною - амфетамін, загальною масою 12, 7574 грам та 49 зіп-пакетами із небезпечною психотропною речовиною - РVР, загальною масою 15,1619 грама, сховав за манжету своєї штанини, і з якими він та ОСОБА_12 були затримані по дорозі до залізничного вокзалу, а також те, що ОСОБА_4 свою винуватість у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 309 КК України визнає повністю.

Сторона захисту стверджує, що наведеними доказами не встановлено суб`єктивну сторону складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а саме умислу на збут психотропної речовини. Вказують, що психотропна речовина була придбана ОСОБА_4 шляхом привласнення знайденого виключно для власного вживання, а факт зберігання ним цієї речовини з метою збуту не доведено жодними доказами.

Суд звертає увагу, що суб`єктивна сторона кримінального правопорушення - це його внутрішня сторона, а саме, психічне ставлення особи до суспільно небезпечного діяння, що вона вчиняє, та його суспільно небезпечних наслідків. Зміст суб`єктивної сторони складу злочину якраз і характеризують такі ознаки, як вина, мотив і мета вчинення злочину.

Разом із тим, сукупністю доказів встановлюється об`єктивна сторона складу злочину, а саме, дії особи, їх конкретна реалізація. У той же час умисел на вчинення злочину тісно пов`язаний із вольовим ставленням особи до суспільно небезпечних наслідків свого діяння, визначає направленість дій, результат, до якого прагне особа, і встановлюється шляхом аналізу скоєного особою конкретного діяння та усіх його обставин.

Так, про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема, великий або особливо великий їх розмір, спосіб упакування та розфасування, поведінка суб`єкта злочину, те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє або зберігає їх, тощо.

При цьому, якщо висновок суду про наявність умислу особи на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів ґрунтується на великому або особливо великому розмірі відповідної речовини, слід звертати увагу на її упакування та розфасування. Зокрема, якщо особа здійснює свідоме придбання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів у великих розмірах, то має бути доведено, що така кількість об`єктивно перевищує потреби такої особи для власного вживання.

Крім цього, згідно із роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити, крім іншого, як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так і зокрема: великий чи особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 мав на меті саме збут психотропної речовини, що підтверджується кількістю вилученої речовини, яка є надмірним розміром для вживання однією особою, способом зберігання її за штаниною шляхом прикріплення до ноги клейкою стрічкою, а також тим, що обвинувачений не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та не є особою, яка постійно вживає наркотичні або психотропні речовини. Також суд враховує, що психотропна речовина була розфасована у полімерні зіп-пакети із застібкою приблизно однакової ваги.

За таких обставин, доводи ОСОБА_4 про те, що він лише придбав, шляхом знахідки та зберігав психотропні речовини в особливо великих розмірах і не мав мети їх збуту, суд розцінює, як такі, що направлені на ухилення від більш тяжкого покарання та вважає їх необґрунтованими з вищезазначених підстав.

Враховуючи встановлені обставини, оцінивши досліджені докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена та його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 307 КК України, оскільки він вчинив незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропних речовин в особливо великих розмірах.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів та особу винного.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, згідно висновку судово-психіатричного експерта № 218 від 24.06.2022 психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66, 67 КК України, судом не встановлено.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, його молодий вік, приходить до висновку про призначення міри покарання у межах, передбаченої санкцією ч. 3 ст. 307 КК України, яке буде необхідне й достатнє для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, із призначенням додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Суд вважає необхідним, відповідно до вимог ст.71 КК України, частково приєднати невідбуте ним покарання у вид 4 років 1 місяця позбавлення волі за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05.05.2021 та покарання у виді 80 годин громадських робіт та штрафу у розмірі 850 грн за вироком Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 16.11.2021, із розрахунку згідно ч.1 ст. 72 КК України, що одному дню позбавлення волі відповідають 8 годин громадських робіт, і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, покарання призначене вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп., слід виконувати самостійно.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін та вважати його продовженим до набрання вироком законної сили.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Крім цього, з ОСОБА_4 на користь держави слід стягнути документально підтверджені судові витрати на залучення експерта в розмірі 12 047 грн. 64 коп. (висновок експерта № СЕ-19/114-22/8976-НЗПРАП від 03.06.2022, висновок експерта №СЕ-19/114-22/8978-НЗПРАП від 24.06.2022, висновок експерта № СЕ-19/109-22/4963-НЗПРАП від 10.06.2022, висновок експерта № СЕ-19/109-22/4965-НЗПРАП від 09.06.2022, висновок експерта № СЕ-19/109-22/5458-КТ від 09.08.2022 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та призначити йому покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі, з конфіскацією належного йому майна.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05.05.2021 і вироком Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 16.11.2021 та за сукупністю вироків призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 9 (дев`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі та штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп., з конфіскацією належного йому майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, покарання призначене вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16.11.2021 року у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп. - виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 02 червня 2022 року, тобто з моменту затримання.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 залишити до вступу вироку в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у сумі - 12 047 (дванадцять тисяч сорок шість) грн. 64 коп. за проведення експертиз.

Речові докази у кримінальному провадженні: 26 зіп-пакетів з психотропною речовиною - амфетамін, загальною масою 12, 7574 грам, та 49 зіп-пакетів із небезпечною психотропною речовиною - РVР, загальною масою 15,1619 грама, передати військовій частині НОМЕР_4 для забезпечення дресирування службових собак; мобільний телефон марки «Samsung Galaxy M12», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із сім карткою з номером НОМЕР_3 - конфіскувати в дохід держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 06.06.2022 на мобільний телефон марки «Samsung Galaxy M12», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із сім карткою з номером НОМЕР_3 - скасувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: