ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

законний представник

обвинуваченої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м.Дніпропетровська кримінальні провадженні, яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідуваньза №0000005 від 04 січня 2024 року, №0000386 від 16 листопада 2023 року, №0000245 від 05 липня 2021 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м.Лиман Донецької області, громадянки України, не заміжньої, не працевлаштованої, яка має середньо освіту, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

13.01.2021 Краснолиманським міським судом Донецької області за ч.1 ст.185 КК України до громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин, покарання не відбуте;

01.07.2021 Краснолиманським міським судом Донецької області за ч.2 ст.389 КК України до 16 (шістнадцяти) діб арешту

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1, ч.2 ст.185 КК України -

ВСТАНОВИВ:

11 вересня 2020 року в денний час доби, точний час не встановлено, неповнолітня ОСОБА_4 перебувала у квартирі АДРЕСА_2 , в гостях у свого знайомого ОСОБА_8 , де в гостинній кімнаті у серванті вона помітила грошові кошти і в неї виник умисел на їх викрадення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, розуміючи протиправний характер своїх дій, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу із вази, що знаходилась на полиці серванту таємно викрала грошові кошти на загальну суму 13000,00 гривень та з гаманця, який знаходився поруч з вазою викрала грошові кошти на загальну суму 300,00 гривень.

Викрадені гроші поклала до своєї сумочки, після чого з місця події зникла, спричинивши своїми діями потерпілій ОСОБА_9 майному шкоду в загальному розмірі 13 300,00 грн.

Крім того, 05 липня 2021 року, приблизно о 05:00, точний час не встановлено, неповнолітня ОСОБА_4 перебувала у будинку АДРЕСА_3 , в гостях у свого знайомого ОСОБА_10 , де у кухонному приміщенні побачила мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 7A 2/16 GB», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 1573,34 грн., і в неї раптово виник умисел на його викрадення.

Після чого, неповнолітня ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи злочинний умисел, направлений на протиправне викрадення чужого майна, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу таємно викрала зазначений мобільний телефон.

З місця події ОСОБА_4 зникла, викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, спричинивши своїми діями потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду в розмірі 1573,34 грн.

Також, ОСОБА_4 впродовж тривалого часу мешкає однією сім`єю разом зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , останні між собою пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Під час сумісного проживання ОСОБА_4 упродовж 2023 року вчиняла стосовно ОСОБА_5 домашнє насильство, що виражалося у висловлюванні на її адресу образ грубою нецензурною лайкою, залякуванні, застосуванні психологічного насильства, та своєю поведінкою завдала ОСОБА_5 психологічної травми, у зв`язку з чим ОСОБА_4 постановами Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.08.2023 у справі №202/14830/23 за події, які мали місце 12.06.2023 о 04 годині 30 хвилин, та від 03.11.2023 у справі №202/18433/23 за події, які мали місце 22.08.2023 о 22 годині 40 хвилин, визнано винною та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Однак, ОСОБА_4 , не зважаючи на те, що за вчинення вказаних дій, її неодноразово притягнуто до адміністративної відповідальності, продовжила свої умисні систематичні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства стосовно ОСОБА_5 .

Так, 16.11.2023 близько 12 години 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, грубо виражалася на адресу своєї матері ОСОБА_5 нецензурною лайкою, ображала її, чим застосовувала психологічне насильство, принизила її гідність, спричинила емоційну невпевненість та побоювання за свою безпеку у потерпілої, що спричинило психологічні страждання ОСОБА_5 .

У подальшому, 29.11.2023 близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_11 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, грубо виражалася на адресу своєї матері ОСОБА_5 нецензурною лайкою, ображала її, чим застосовувала психологічне насильство, принизила її гідність, спричинила емоційну невпевненість та побоювання за свою безпеку у потерпілої, що спричинило психологічні страждання ОСОБА_5 .

Також, 01.12.2023 близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_11 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, грубо виражалася на адресу своєї матері ОСОБА_5 нецензурною лайкою, ображала її, чим застосовувала психологічне насильство, принизила її гідність, спричинила емоційну невпевненість та побоювання за свою безпеку у потерпілої, що спричинило психологічні страждання ОСОБА_5 .

Крім того, 02.12.2023 близько 10 години 00 хвилин, ОСОБА_11 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, грубо виражалася на адресу своєї матері ОСОБА_5 нецензурною лайкою, ображала її, чим застосовувала психологічне насильство, принизила її гідність, спричинила емоційну невпевненість та побоювання за свою безпеку у потерпілої, що спричинило психологічні страждання ОСОБА_5 .

Внаслідок вищезазначених протиправних дій ОСОБА_4 , у ОСОБА_5 існують підстави для констатації надлишкових перешкод, які утворилися у її життєдіяльності внаслідок дій ОСОБА_4 , які зумовили порушення звичайного стереотипу її життєдіяльності, завдали утиску фундаментальним особистим цінностям та потребам потерпілої в особистому благополуччі, в продуктивній життєдіяльності.

З урахуванням індивідуально-психологічних особливостей особистості ОСОБА_5 , дана ситуація є для неї психотравмуючою (стресогенною), що безпосередньо викликає психологічний дискомфорт, зумовивши тривалі та інтенсивні психологічні страждання, які існують до даного часу.

Внаслідок дій ОСОБА_4 , у ОСОБА_5 наявні тривалі, інтенсивні й негативні за своїми проявами, психологічні (моральні) страждання, зміст яких локалізований у межах даної ситуації.

Отже, ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями, що виразились в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо матері ОСОБА_5 , які призвели до психологічних страждань потерпілої, вчинила домашнє насильство.

Також, ОСОБА_4 впродовж тривалого часу мешкає однією сім`єю разом зі своєю сестрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , останні між собою пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Під час сумісного проживання ОСОБА_4 упродовж 2023 року вчиняла стосовно ОСОБА_7 домашнє насильство, що виражалося у висловлюванні на її адресу образ грубою нецензурною лайкою, залякуванні, застосуванні психологічного насильства, та своєю поведінкою завдала ОСОБА_7 психологічної травми, у зв`язку з чим ОСОБА_4 постановами Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.11.2023 у справі №202/18441/23 за події, які мали місце 23.08.2023 о 16 годині 40 хвилин, та від 07.12.2023 у справі №202/17740/23 за події, які мали місце 14.09.2023 о 18 годині 30 хвилин, визнано винною та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Однак, ОСОБА_4 , не зважаючи на те, що за вчинення вказаних дій, її неодноразово притягнуто до адміністративної відповідальності, продовжила свої умисні систематичні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства стосовно ОСОБА_7 .

Так, 04.01.2024 близько 12 години 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, грубо виражалася на адресу своєї сестри ОСОБА_7 нецензурною лайкою, ображала її, чим застосовувала психологічне насильство, принизила її гідність, спричинила емоційну невпевненість та побоювання за свою безпеку у потерпілої, що спричинило психологічні страждання ОСОБА_7 .

У подальшому, 09.01.2024 близько 07 години 30 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, грубо виражалася на адресу своєї сестри ОСОБА_7 нецензурною лайкою, ображала її, чим застосовувала психологічне насильство, принизила її гідність, спричинила емоційну невпевненість та побоювання за свою безпеку у потерпілої, що спричинило психологічні страждання ОСОБА_7 .

Також, 10.01.2024 близько 13 години 30 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, грубо виражалася на адресу своєї сестри ОСОБА_7 нецензурною лайкою, ображала її, чим застосовувала психологічне насильство, принизила її гідність, спричинила емоційну невпевненість та побоювання за свою безпеку у потерпілої, що спричинило психологічні страждання ОСОБА_7 .

Крім того, 11.01.2024 близько 12 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, грубо виражалася на адресу своєї сестри ОСОБА_7 нецензурною лайкою, ображала її, чим застосовувала психологічне насильство, принизила її гідність, спричинила емоційну невпевненість та побоювання за свою безпеку у потерпілої, що спричинило психологічні страждання ОСОБА_7 .

Крім того, 12.01.2024 близько 13 години 10 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, грубо виражалася на адресу своєї сестри ОСОБА_7 нецензурною лайкою, ображала її, чим застосовувала психологічне насильство, принизила її гідність, спричинила емоційну невпевненість та побоювання за свою безпеку у потерпілої, що спричинило психологічні страждання ОСОБА_7 .

Крім того, 13.01.2024 близько 06 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, грубо виражалася на адресу своєї сестри ОСОБА_7 нецензурною лайкою, ображала її, чим застосовувала психологічне насильство, принизила її гідність, спричинила емоційну невпевненість та побоювання за свою безпеку у потерпілої, що спричинило психологічні страждання ОСОБА_7 .

Внаслідок вищезазначених протиправних дій ОСОБА_4 , у ОСОБА_7 існують підстави для констатації надлишкових перешкод, які утворилися у її життєдіяльності внаслідок дій ОСОБА_4 , які зумовили порушення звичайного стереотипу її життєдіяльності, завдали утиску фундаментальним особистим цінностям та потребам потерпілої в особистому благополуччі, в продуктивній життєдіяльності.

З урахуванням індивідуально-психологічних особливостей особистості ОСОБА_7 , дана ситуація є для неї психотравмуючою (стресогенною), що безпосередньо викликає психологічний дискомфорт, зумовивши тривалі та інтенсивні психологічні страждання, які існують до даного часу.

Внаслідок дій ОСОБА_4 , у ОСОБА_7 наявні тривалі, інтенсивні й негативні за своїми проявами, психологічні (моральні) страждання, зміст яких локалізований у межах даної ситуації.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями, що виразились в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства відносно власної сестри ОСОБА_7 , які призвели до психологічних страждань потерпілої, вчинила домашнє насильство.

Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні свою провину у вчиненні у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1, ч.2 ст.185 КК Українивизнала повністю, щиро розкаялась та підтвердила обставини вчинення нею кримінальних правопорушень, вказавши на час, місце, спосіб і мету їх вчинення.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, постанову щодо речових доказів та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, неповнолітня ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Також, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у вчинені домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винна перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України.

За сукупністю кримінальних правопорушень дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст.126-1, ч.2 ст.185 КК України.

При призначенні покарання неповнолітній обвинуваченій ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, особу неповнолітної обвинуваченої, яка раніше судима, міцних соціальних зв`язків не має, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно а також положення ст.101 КК України, відповідно до якої арешт полягає у триманні неповнолітнього, який на момент постановлення вироку досяг шістнадцяти років, в умовах ізоляції в спеціально пристосованих установах на строк від п`ятнадцяти до сорока п`яти діб.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.126-1 КК України, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, особу обвинуваченої, яка раніше судима, міцних соціальних зв`язків не має, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, конкретних обставин скоєння кримінальних правопорушень, особи обвинуваченої, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.185 КК України (з урахуванням ст.101 КК України) та ст.126-1, у виді арешту та на підставі ч.1 ст.70 КК України застосувати при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень принцип повного складання призначених покарань.

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування ст.69 КК України, судом не встановлено.

Судом також встановлено, що вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 01.07.2021 ОСОБА_4 визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.389 КК України з призначенням покарання у виді 16 діб арешту.

При цьому вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 01.07.2021 станом на 07 березня 2024 року не виконано.

Враховуючи положення п.1 ч.1 ст.80 КК України, станом на день ухвалення вироку по даній справі, строк виконання вироку Краснолиманського міського суду Донецької області закінчився, у зв`язку із чим суд, при призначенні покарання, не застосовує положення ст.71 КК України.

Відповідно до ст.124 КПК України, суд вважає за доцільне стягнути з обвинуваченої на користь держави процесуальні витрати за результатами проведення судових експертиз у загальному розмірі 9962 грн. 60 коп.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.100,124,370,373,374,376,394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1, ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання:

за ст.126-1 КК України у виді 1 (одного) місяця арешту;

за ч.2 ст.185 КК України у виді 17 (сімнадцяти) діб арешту.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом повного складання призначених покарань, призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді 1 (одного) місяця 17 (сімнадцяти) діб арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту її фактичного затримання після приведення вироку до виконання.

Стягнути зі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати у розмірі 9962 (дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят дві) грн. 60 коп.

Речові докази: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 7A 2/16 GB», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , чохол чорного кольору, сім-карта, карта пам`яті, коробка до телефону, товарний чек, залишити у власності ОСОБА_10 ; коробка до телефону «TECNO BB4k» та товарний чек магазину «Мобільний мир» від 11 вересня 2020 року - знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1