Справа № 626/1264/24
Провадження № 1-кп/626/178/2024
Красноградський районний суд Харківської області
В И Р О К

Іменем України

01 квітня 2024 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , при секретарі: ОСОБА_2 , розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №0000019 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Красноград Харківської області, громадянин України, має професійно-технічну освіту, неодружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий в силу ст. 89 КК України,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

13.02.2024 за заявою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Красноградським районним судом Харківської області в цивільній справі №626/679/24 (провадження №2-о/626/80/24) ухвалене рішення про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 , яким визначено заходи тимчасового обмеження його прав строком на 6 місяців, а саме: заборонено наближатися ближче ніж на 50 метрів до зареєстрованого та постійного місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 ; заборонено вести листування, телефонні переговори або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб з ОСОБА_4 ; заборонено особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_4 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_3 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з ОСОБА_5 .

Разом з тим, 10.03.2024 близько 18:00, ОСОБА_3 , будучи належним чином ознайомленим із зазначеним вище рішенням Красноградського районного суду Харківської області та з умовами обмеження та юридичними наслідками у разі їх порушення, діючи умисно, з метою задоволення власних майнових потреб, нехтуючи обмежувальним приписом суду, підійшов до під`їзду житлового будинку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушив тимчасові обмеження його прав в частині заборони наближатися до місця проживання (перебування) ОСОБА_4 , встановлених рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 13.02.2024.

Після цього, продовжуючи вчиняти дії, спрямовані на невиконання обмежувального припису суду, діючи умисно, з метою вирішення побутових потреб та з`ясування міжособистісних стосунків, використовуючи мобільний зв`язок, ОСОБА_3 провів телефонну розмову з ОСОБА_4 , чим порушив тимчасові обмеження його прав в частині заборони телефонних переговорів, встановлених рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 13.02.2024.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.390-1 КК України, як умисне невиконання обмежувальних приписів особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Частинами 2, 3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором ОСОБА_6 долучено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акту за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні вказаного кримінального проступку, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, в заяві обвинувачений вказав, що його згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі є добровільною та висловленою без будь-якого примусу.

Добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваного, його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутністю підтверджено підписом в заяві обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 з яким він уклав договір.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, та те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, а також приймаючи до уваги його заяву, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, який надав свою згоду в присутності захисника, з урахуванням клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ст.390-1 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ст.390-1 КК України, як умисне невиконання обмежувальних приписів особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд керується ст.50, 65-67 КК України, яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами і не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Також ст.65 КК України передбачає, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що останній раніше не судимий, не працює, має постійне місце мешкання, де характеризується посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає каяття у вчиненому.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст.67 КК України, судом визнає вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя.

Враховуючи обставину, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують його, особу винного, які викладені вище, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, той факт, що останній не працює, особливості й обставини вчинення кримінального проступку, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 міру покарання в межах, встановлених в санкції ст.390-1 КК України у вигляді обмеження волі.

При цьому, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, а також враховуючи його каяття, суд вважає можливим на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він за час встановленого строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 вказаного Кодексу, визначена вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Речові докази та судові витрати - відсутні. Цивільний позов, не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.381-382, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі, строком на 1(один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк, тривалістю 1(один) рік.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України на ОСОБА_3 покласти обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області впродовж 30 днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя