Справа № 938/320/24
Номер провадження № 1-кп/938/92/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.03.2024 за №0000034, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, одруженої, маючої на утриманні двоє малолітніх дітей, з повною загальною середньою освітою, не працевлаштованої, здійснює догляд за особою з інвалідністю ІІ групи, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора- ОСОБА_4

представника потерпілої

юридичної особи - ОСОБА_5 ,

обвинуваченої- ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

В провадженні Верховинського районного суду Івано- Франківської області перебуває вказане кримінальне провадження.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_3 обвинувачується у заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайстві), тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Так, досудовим розслідуванням було встановлено, що, ОСОБА_3 , маючи умисел на заволодіння державними коштами без законних на те підстав у вигляді безпідставно нарахованої та виплаченої щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду, в порушення вимог статті 5 Закону України "Про психіатричну допомогу", п.п.4,7,8 Постанови Кабінету Міністрів України від 02 серпня 2000 року № 1192, «Про надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, та за висновком лікарської комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею», діючи умисно, з корисливих спонукань, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, проживаючи разом з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в АДРЕСА_1 , який являється інвалідом ІІ групи внаслідок психічного розладу, відповідно до висновку за № 75 від 05.04.2022 лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за ним, достовірно знаючи, що у разі припинення здійснення догляду чи зміни місця проживання, або за наявності інших причин, що впливають на призначення та виплату щомісячної грошової допомоги, особа зобов`язана в десятиденний термін, повідомити Управління соціального захисту населення Верховинської районної державної адміністрації, здійснила виїзд за кордон у період часу з 15 квітня 2022 року по 09 липня 2022 року, тобто виїхавши за межі території України не здійснювала догляд за ОСОБА_6 , та змінивши своє місце проживання (перебування) не повідомила про це Управління соціального захисту населення Верховинської районної державної адміністрації, у зв`язку із чим їй продовжувалась виплата щомісячної грошової допомоги.

В результаті приховування відомостей, які мають суттєве значення для призначення та виплати, щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, ОСОБА_3 за період з 01.05.2022 по 01.08.2022 шляхом обману, умисно, протиправно заволоділа державними (бюджетними) коштами в сумі 14 772 (чотирнадцять тисяч сімсот сімдесят дві) гривні.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, визнала в повному обсязі згідно висунутого їй обвинувачення. Просила суд закрити кримінальне провадження і звільнити її від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з тим, що вона примирилася з потерпілою стороною - Управлінням соціального захисту населення Верховинської районної державної адміністрації, в особі її представника ОСОБА_5 , повністю відшкодувала завданні збитки в сумі 14772,00грн, і Управління соціального захисту населення Верховинської районної державної адміністрації не має до неї жодних претензій.

Представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_5 також звернулася до суду із заявою, в якій вказує на відсутність претензій до обвинуваченої ОСОБА_3 з приводу відшкодування завданої шкоди, оскільки заподіяна шкода повністю відшкодована обвинуваченою, тому має місце примирення між ними, а тому не заперечує проти звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України. Також надала суду лист в.о. начальника управління соціального захисту населення ОСОБА_7 від 16.04.2024 №608/01-01/04, про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , повернула в повному обсязі зайво виплачену щомісячну грошову допомогу, особі, яка проживає разом із особою з інвалідністю І-ІІ групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду, в сумі 14772,00грн та копію квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № НОМЕР_1 згідно якої ОСОБА_3 14.03.2024 перерахувала на рахунок управління кошти в сумі 14772,00грн.

В судовому засіданні прокурор, не заперечив проти закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням винної з потерпілою юридичною особою.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченої, представника потерпілої юридичної особи, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень п.2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

У відповідності до змісту п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності

Згідно з положеннями ч.1,3 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно із положеннями ст.286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

За змістом ст. ст. 44, 45, 46 КК України за наявності підстав, передбачених ст. 46 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності - є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадку, передбаченому ст. 46 КК України є обов`язковим.

Примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком та не відноситься до корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обвинувачена вчинила кримінальний проступок вперше, що підтверджується вимогою щодо наявності/відсутності судимостей від 11.03.2024 №2201/108/54/02-2024, повністю визнає свою вину у вчинені кримінального проступку, щиро розкаявся, примирився з потерпілою особою. Також обвинувачена ОСОБА_3 не заперечує проти звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, про що подала письмове клопотання.

Представник потерпілої юридичної особи подала заяву в якій підтвердила, що обвинуваченою повністю відшкодовано заподіяну шкоду, в Управління соціального захисту населення Верховинської районної державної адміністрації жодних претензій майнового характеру до обвинуваченої не має, та управління не заперечує проти звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого їй обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч.1 ст.190 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої її позиції .

Крім того, судом встановлено, що обвинувачена цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст.285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягала на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 46 КК України.

Будь-яких обставин, які згідно з правилами кримінального процесуального закону перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за заявленим обвинуваченою клопотанням, не встановлено.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про наявність визначених ст.46 КК України підстав для звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України на підставі ст.46 КК України та закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Відповідно до вимог ст. 100 КПК України, вирішити питання про дою речових доказів.

Керуючись ст. 46 КК України, ст. ст. 100, 314, 284, 285, 288,372 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.03.2024 за №0000034 про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.1 ст.190 КК України -закрити на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Після набрання ухвалою законної сили, речові докази по справі:

-оригінал особової справи б/н на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_1 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя ОСОБА_1