Справа №: 398/1036/24
провадження №: 1-кп/398/277/24
ВИРОК

Іменем України

"25" березня 2024 р. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Олександрія кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 05.02.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Олександрійське м.Олександрія Кіровоградської області, українця, громадянина України, не одруженого, зі слів працюючого водієм ПП "ОЛЕКСАНДРІЯ АВТО", який має на утриманні малолітню дитину - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовозобов`язаний, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23 січня 2024 року о 17 годині 54 хвилини ОСОБА_5 знаходилась на робочому місці в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 разом із колишнім чоловіком ОСОБА_4 , який прийшов до приміщення магазину «Центральний» із метою забрати мобільний телефон, який був ним куплений та подарований ОСОБА_5 . В цей час в ході розмови між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розпочалася сварка на ґрунті особистих неприязних відносин, після чого у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на умисне завдання їй побоїв з метою заподіяння фізичного болю.

З метою реалізації свого протиправного умислу ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння ОСОБА_5 фізичного болю та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 діючи умисно та цілеспрямовано завдав близько п`яти ударів правою рукою в задню частину голови та правою рукою один удар в область грудної клітини. Після чого ОСОБА_4 взявшись обома руками повалив на бетонне покриття ОСОБА_5 та наніс один удар правою рукою по лівій частині її обличчя, таким чином умисно спричинивши ОСОБА_5 болісні відчуття, після чого о 18 годині 02 хвилині ОСОБА_4 було покинуто приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Відповідно до висновку експерта №114 від 16.02.2024 ОСОБА_5 спричинено синці, садна. Вказано на наявність помірного набряку та забоїв лівого зап`ястку. Набряк тканин не є тілесним ушкодженням.

Таким чином внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , що полягали в умисному завданні побоїв ОСОБА_5 було завдано фізичного болю і не спричинено тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_4 , кваліфіковано як умисне кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи, а саме у умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, тобто, кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 Кримінального кодексу України.

25.03.2024 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення. За умовами угоди потерпіла ОСОБА_5 від претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 в межах цього кримінального провадження відмовилася. Угодою узгоджено між потерпілою та обвинуваченим покарання за вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих доходів громадян, тобто 510 гривень.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ч. 1 ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений та потерпіла в судовому засіданні також просили угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 , згідно зі ст. 12 КК України, є проступком.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання, потерпіла ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, інтересам суспільства, сторони дійсно примирились, що підтверджено ними в судовому засіданні, дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 126 КК України кваліфіковано правильно, як умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України судом перевірено відповідність вказаної угоди про примирення вимогам кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність, та встановлено, що домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не виходять за межі загальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність, з урахуванням положень статей 53, 65 КК України, при укладенні угоди враховано вимоги ст. 469 КПК України, її зміст відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених п. п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає за можливе затвердити зазначену угоду про примирення.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлено. Запобіжний захід не обирався.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 25.03.2024 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 05.02.2024 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Речові докази: медична карта ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на 4 аркушах, що передана на зберігання до архіву КП «Центральній міській лікарні м. Олександрія» залишити у зазначеному закладі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1