Справа № 752/4276/24
Провадження №: 1-кп/752/1569/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.04.2024 рокум. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000421 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, має середню освіту, бакалавр, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

відповідно до указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 із 5 год. 30 хв. 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває. ОСОБА_5 , перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_6 , 11.02.2024 року в період часу приблизно з 21 год. 00 хв. по 09 год. 00 хв. 12.02.2024 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 звернув увагу на мобільний телефон «Redmi 12C», який лежав на полиці тумби та який належить ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про введення та дію на території України воєнного стану, перебуваючи за вищевказаною адресою, умисно, таємно, протиправно, скориставшись тим, що ОСОБА_6 спить, взяв з полиці мобільний телефон «Redmi 12C», який належить ОСОБА_6 , та отримав реальну можливість розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 3199 грн. 20 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та підтвердив, що дійсно в ніч з 11.02.2024 року на 12.02.2024 року перебував вдома у своєї знайомої ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 . Вказав, що вони вживали алкоголь, в подальшому заснули. Ще вночі потерпіла заховала його телефон і не віддавала. Зранку, коли прокинувся, почав його шукати. Спершу знайшов телефон потерпілої, пізніше і свій, але вирішив помститись потерпілій та забрав її телефон з собою. Вдень потерпіла йому телефонувала, але він їй телефон не повернув, а зранку 13.02.2024 року прийшла поліція і вилучила в нього той телефон. Вид та вартість телефону не оспорює. Про те, що в Україні війна, знає. У вчиненому щиро кається, засуджує свою поведінку та зазначає, що подібного вчиняти більше не буде. Вказав, що повернув телефон, а тому відшкодував шкоду потерпілій в повному обсязі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому органом досудового слідства злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, оскільки майно було повернуто потерпілій, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має середню освіту, має постійне місце проживання та реєстрації в м. Києві, за яким характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття у вчиненому, визнання вини та відшкодування шкоди потерпілій, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

Разом з тим, враховуючи дані про особу обвинуваченого, зокрема, те, що він раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, його вік, те що він має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується виключно позитивно, відношення обвинуваченого до вчиненого, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілої, позицію сторони обвинувачення в судових дебатах щодо можливості застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових проступків та злочинів.

Питання щодо речових доказів та процесуальних витрат вирішити згідно ст.ст.100, 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ч. ч. 1, 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

мобільний телефон марки «Redmi 12C»IMEI1: НОМЕР_1 , який повернуто потерпілій ОСОБА_6 - залишити останній за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати в сумі 200,00 грн. на залучення експерта.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1