провадження №1-кс/947/8021/24
У Х В А Л А

19 червня 2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк,

В С Т А Н О В И В:

1. Скарга та позиція заявника.

Адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Київського районного суду міста Одеси зі скаргою на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Одеській області, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк. В обґрунтування скарги зокрема зазначив, що здійснюючи представництво інтересів ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000619 від 13.12.2023 року, було заявлено клопотання про визнання його потерпілим та залучення до вказаного кримінального провадження як потерпілого.

Зазначене клопотання аргументовано зокрема тим, що 12.12.2023 року під час ДТП ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження.

Вказував, що незважаючи на те, що ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження в результаті вказаного ДТП, сторона обвинувачення зволікає від визнання його потерпілим у кримінальному провадженні.

На думку заявника, таке зволікання є незаконним, оскільки відповідно до ч.1 ст.55 КПК України, ОСОБА_4 повинен бути визнаний потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, оскільки в результаті вчинення кримінального правопорушення йому спричинено моральну та й фізичну шкоду, а зволікання сторони обвинувачення від визнання ОСОБА_4 потерпілим, призводить до порушення його прав у кримінальному провадженні, що у правовій державі недопустимо.

Стверджував, що з метою недопущення порушення прав ОСОБА_4 , сторона обвинувачення зобов`язана визнати його потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні.

Підкреслював, що вказане клопотання направлено 30.05.2024 до СУ ГУНП в Одеській області.

Згідно із отриманого зворотного повідомлення, то вказане клопотання направлено 31.05.2024 за належністю.

14.06.2024 заявник дізнався, що вказане клопотання стороною обвинувачення не розглянуте, оскільки жодного повідомлення про його розгляд мені не надійшло.

Посилаючись на викладене, керуючись зокрема ст.ст.220, 303, 307 КПК України, просив слідчого суддю: 1) визнати незаконною бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні, внесеному 13.12.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000619, пов`язаної з не розглядом клопотання від 30.05.2024, щодо визнання ОСОБА_4 потерпілим; 2) зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні, внесеному 13.12.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000619 розглянути клопотання представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 від 30.05.2024 про визнання ОСОБА_4 потерпілим у відповідності до ст.220 КПК України.

В судове засідання заявник не з`явився, подав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, скаргу просив задовольнити.

2. Заперечення на скаргу та позиція слідчого.

Слідчий, в судове засідання не з`явився, про причини свого неприбуття слідчого суддю не повідомили. Заперечення проти скарги до суду не подав.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

3. Висновки слідчого судді.

Стаття 26 КПК України передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Неявка в судове засідання учасників кримінального провадження, на думку слідчого судді не є перешкодою для розгляду клопотання на підставі наявних матеріалів, оскільки вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання та на власний розсуд розпорядилися своїм правом прийняття участі в судовому розгляді.

Ознайомившись зі скаргою та дослідивши додані до неї документами, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, зокрема може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно зі ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частина 6 ст.9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини.

На думку слідчого судді, тягар доказування обґрунтованості скарги, у тому числі в частині розслідування кримінального провадження належним органом досудового розслідування, який перебуває в межах територіальної підсудності Київського районного суду міста Одеси лежить на особі, що звертається до слідчого судді з відповідною скаргою.

В той же час, слідчому судді не надано будь яких належних та допустимих доказів того, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000619 від 13.12.2023 року здійснює СУ ГУНП в Одеській області.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга заявника є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0000619 від 13.12.2023 року, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк відмовити.

2. Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1