Справа № 603/644/23
Провадження № 1-кп/603/14/2024
У Х В А Л А

"17" травня 2024 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

під час судового засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000102 від 05.08.2023 року, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України (в редакції Закону № 2839-ІХ від 13.12.2022 року), розглянувши клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 та клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні Монастириського районного суду Тернопільської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Прокурор ОСОБА_4 звернувся до суду із письмовим клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб.

В обґрунтування вказаного клопотання посилається на те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування та продовження стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу продовжують існувати. Вказує, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.11.2023 року ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначеним розміром застави - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 грн, та покладенням обов`язків у випадку її внесення. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 26.03.2024 року обвинуваченому продовжено вказаний запобіжний захід до 25.05.2024 року. Оскільки строк дії запобіжного заходу спливає, з метою виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків виникла необхідність у продовженні запобіжного заходу із залишенням визначеного розміру застави.

В судовому засіданні прокурор підтримав вищевказане клопотання

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні просив змінити йому запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора. Вважає, що прокурором не доведено існування ризиків, наведених у клопотанні, а тому просить змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за місцем проживання.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання захисника, просив змінити йому запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт.

Вирішуючи заявлені клопотання, заслухавши доводи прокурора, який вважає за необхідне продовжити обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, обвинуваченого та його захисника, які просять змінити запобіжний захід на домашній арешт, суд приходить висновку, що обвинуваченому слід продовжити строк тримання під вартою, виходячи із таких мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

Під час досудового розслідування кримінального провадження слідчим суддею була встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим до ОСОБА_3 ухвалою від 01.11.2023 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 00 год 00 хв 17.12.2023 року.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 26.03.2024 року раніше обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжено на 60 днів до 23 год 59 хв 25.05.2024 року, із раніше визначеним розміром застави 53 680 грн та обов`язками, визначеними ухвалою слідчого судді від 01.11.2023 року у випадку її внесення.

Строк дії ухвали закінчується, проте ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували при обранні та продовженні запобіжного заходу, не відпали.

Розгляд кримінального провадження не закінчився і потребує додаткового часу.

Судом встановлено, що ризики, які були доведені прокурором в суді при обранні та продовженні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились. ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину під час проходження військової служби проти встановленого порядку несення військової служби (військове кримінальне правопорушення), санкцією статті обвинувачення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Вказані обставини із врахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, характеру інкримінованого злочину, свідчать про існування ризику переховування від суду, ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Також, враховуючи дані про особу обвинуваченого, тяжкість покарання, а також те, що судовий розгляд не закінчено, обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду.

Оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Суд зважає на те, що у рішенні по справі "W проти Швейцарії" від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Також суд бере до уваги, що відповідно до практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" N 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Окрім цього, суд враховує положення ч. 8 ст. 176 КПК України, відповідно до якої під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто запобіжний захід - тримання під вартою.

Суд, керуючись приписами кримінального процесуального закону, що діють у воєнний час, зважаючи на обставини справи, дані про особу обвинуваченого, те, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 закінчується, а судове провадження неможливо завершити до його спливу, дійшов висновку, що дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід продовжити до 23 год 59 хв 12 липня 2024 року.

З огляду на вищевказане суд не вбачає підстав для задоволення клопотання сторони захисту про зміну щодо обвинуваченого запобіжного заходу на домашній арешт, а доводи захисника в обґрунтування необхідності зміни запобіжного заходу суд вважає непереконливими.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 331, 376, розділом ІІ КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити дію раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 23 год 59 хв 12 липня 2024 року із раніше визначеним розміром застави - 53 680 грн та обов`язками, визначеними ухвалою слідчого судді від 01 листопада 2023 року у випадку її внесення.

Копії ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1