Справа № 476/304/23
Провадження № 1-кп/476/15/2024
УХВАЛА

07.06.2024 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Єланець клопотання захисника ОСОБА_5 про визнання доказів не допустимими у кримінальному провадженні, внесеному 26.02.2023 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000052 по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 146 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Єланецького районного суду Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 146 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про визнання доказів недопустимими.

08.04.2024 року ОСОБА_5 подав до суду вказані клопотання та просив визнати протокол огляду місця події від 26.02.2023 року; протокол огляду місцевості від 11.04.2023 року в с. Возсіятське; висновок експерта від 12.04.2023 року № 1596/23; заяву ОСОБА_9 від 03.03.2023 року про добровільне надання коробки від мобільного телефону «Самсунг Гелексі А51»; пояснення потерпілого ОСОБА_9 , надані в судовому засіданні 21.03.2024 року недопустимими доказами.

Ухвалою Єланецького районного суду Миколаївської області про продовження строку тримання під вартою від 08.04.2024 року в задоволенні клопотань захисника про визнання доказів недопустимими відмовлено, оскільки обставини допустимості доказів не можуть бути перевірені судом під час вирішення питання про продовження тримання під вартою.Проте, в судовому засіданні 07.06.2024 року адвокат ОСОБА_5 наполягав на розгляді заявлених ним клопотань до вирішення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Вказав, що заявлені ним докази, які він просить визнати недопустимими зібрані з порушенням процесуального порядку та є сфальсифікованими.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання свого захисника.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_4 підтримали клопотання ОСОБА_5 .

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_5 .

Розглянувши заявлене клопотання, вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 84, 85 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

З правового змісту вказаної норми Закону випливає, що ознаки недопустимості доказів поділяються на очевидні та не очевидні. Залежно від цього визначається момент прийняття рішення щодо недопустимості доказів, який окреслений межами судового розгляду.

Частиною 1 ст. 87 КПК України передбачено, що ключовою умовою для визнання доказів недопустимими є їх отримання внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та Законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Кримінально-процесуальним Законом не визначено переліку підстав, за наявності яких можливо виокремити очевидно недопустимі докази від недопустимих. Наведене слугує підставою для визнання доказу очевидно недопустимим, коли недопустимість ґрунтується на обставинах, фактах, що є безсумнівними, беззаперечними, зрозумілими для всіх учасників судового провадження і не потребують додаткового дослідження.

Разом з тим, заявлені докази, які просить визнати очевидно недопустимими захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , можуть бути визнані недопустимими під час ухвалення судом остаточного рішення суду за наслідками розгляду кримінального провадження, шляхом дослідження кожного доказу у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, що надані учасниками кримінального провадження. Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду.

Вирішення питання щодо очевидної недопустимості доказів на цій стадії судового провадження без дослідження їх у взаємозв`язку з іншими доказами, на думку суду - є передчасним, а тому відсутні підстави для задоволення вказаного клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 87, 89, 358, 369-372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотань захисника ОСОБА_5 , поданих в інтересах ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України про визнання доказів недопустимими у кримінальному провадженні № 0000052 від 26.02.2023 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено 10.06.2024 року о 16:30 годині.

Суддя ОСОБА_1