Справа № 186/224/24
Провадження № 1-кс/0186/87/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Першотравенськ

Слідчий суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

Встановила:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з заявою про скасування арешту майна, в якому прохав слідчого суддю скасувати арешт на автомобіль марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» іноземний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та повернути його йому у повне постійне користування та володіння, та скасувати обмеження з приводу його відчуження, розпорядження та використання.

В обґрунтування заяви ОСОБА_3 зазначив, що 14.02.2024 року в рамках проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000060 від 10.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за клопотанням слідчого СВ відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, слідчим суддею Першотравенського міського суду Дніпропетровської області (справа №186/224/24) було накладено арешт на автомобіль марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» іноземний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у його користуванні, для забезпечення проведення необхідних оглядів за участі відповідних спеціалістів, призначення в подальшому експертиз, зокрема експертиз технічного стану та транспортно-трасологічної експертизи.

Вважає, що слідчим були проведені всі слідчі дії, призначені та проведені відповідні експертизи, а тому подальший арешт транспортного засобу, є недоцільним.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав та прохав її задовільнити.

Слідчий СВ відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 та прокурор Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_5 у судове засідання не з`явились, надали заяви, в яких прохали розглядати справу за їх відсутності, не заперечували проти задоволення заяви ОСОБА_3 про зняття арешту.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріли, кримінальне провадження, приходжу до висновку, що воно підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За положеннями частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Зокрема, згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу(частина 3 статті 170 КПК України).

За приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна має враховуватися правова підстава для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вирішуючи питання про скасування арешту майна, слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії", згідно з якою при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи; для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді про накладення арешту від 14 лютого 2024 року, накладаючи арешт на автомобіль, вилучений під час огляду місця події, слідчий суддя виходила з того, що автомобіль відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, має значення речового доказу у кримінальному провадженні, потрібен для проведення судових експертиз.

Разом із тим, слідчий суддя бере до уваги, що на сьогодні досудове розслідування у кримінальному провадженні №000060 від 10 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, триває, весь цей час автомобіль марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» іноземний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуває під арештом, тобто особа, у користуванні якої він перебував ОСОБА_3 , позбавлений можливості реалізовувати свої права щодо цього майна, зокрема користуватися ним.

Як зазначено слідчим ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_5 у заявах, на сьогодні всі основні слідчі дії з арештованим майном проведені.

Також, слідчий суддя вважає, що утримання органом досудового розслідування вилученого майна без будь-якого конкретно визначеного строку є невиправданим, не відповідає балансу пропорційності між правами власника та інтересами досудового розслідування. Об`єктивної потреби у подальшій забороні власнику користуватися своїм майном немає.

З огляду на те, що у кримінальному провадженні було проведено всі основні слідчі дії та експертизи, також слідчий та прокурор не висловили заперечень проти скасування арешту з майна, тому слідчий суддя дійшла висновку, що підстави для продовження застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та обмеження права особи у користуванні якої перебуває майно, відсутні, а відтак подана заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131-132, 169, 170, 173-174, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву ОСОБА_3 про скасування арешту майна, задовольнити.

Скасувати арешт автомобіля марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» іноземний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1996 року випуску, НОМЕР_2 , який перебуває у користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (військовослужбовець в/ч НОМЕР_3 , командир відділення), накладений 14 лютого 2024 року ухвалою слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області у справі №186/224/24 (провадження №1-кс/0186/40/24) в рамках кримінального провадження №0000060 від 10 лютого 2024 року, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним.

Автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» іноземний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1996 року випуску, НОМЕР_2 , повернути особі, у якої він перебував у користуванні, а саме ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (військовослужбовець в/ч НОМЕР_3 , командир відділення).

Копію ухвали направити для виконання слідчому СВ ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000060.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .