Справа № 214/1843/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090 від 17.02.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської обл., громадянство Україна, українець, який має професійно-технічну освіту, не працевлаштований, неодружений, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

15.02.2024 у невстановлений час доби ОСОБА_3 , знаходячись на ринку «Ювілейний», що розташований на мкрн. Ювілейний в м. Кривому Розі, Дніпропетровської обл., на землі знайшов блістер, який мав надпис «метафін», з однією пігулкою білого кольору, та будучи впевненим, що дана речовина є наркотичним засобом - метадоном, вирішив її підняти та залишити собі, для власного споживання без мети збуту. Далі ОСОБА_3 вищевказаний блістер з пігулкою білого кольору поклав до своєї сумки, і таким чином почав незаконно зберігати дану речовину при собі та в подальшому пішки направився за місцем свого мешкання по АДРЕСА_2 .

Після цього, 16.02.2024 приблизно о 23:32 год. ОСОБА_3 , проходячи вздовж автомобільного мосту від вул. Кустанайська в бік вул. Пічугіна, був зупинений працівниками патрульної поліції УПП м. Кривого Рогу, під час патрулювання Саксаганського району, на дорозі, неподалік буд. №5 по вул. Пічугіна в м. Кривому Розі, Дніпропетровської обл. При проведенні поліцейськими превентивних заходів, перевірки документів, було встановлено, що останній зберігає при собі заборонені речовини, а саме, одну пігулку «метафіну».

17.02.2024 в період часу з 00.24 до 00.27 год. в ході огляду місця події, в присутності двох понятих чоловічої статі, ОСОБА_3 добровільно дістав із власної сумки 1 (один) блістер, який мав надпис «метафін», з однією пігулкою білого кольору.

Відповідно до висновку експерта №СЕ19/104-24/7387-НЗПРАП від 22.02.2024, надана на експертизу 1 (одна) таблетка, вилучена 17.02.2024 біля буд.5 по вул. Пічугіна в місті Кривому Розі, Дніпропетровської області, у ОСОБА_3 містить наркотичний засіб обіг якого обмежено метадон. Маса метадону, відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ19/104-24/7387-НЗПРАП від 22.02.2024, становить 0,0214 г.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, за ознаками: незаконного придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

23 лютого 2024 року між прокурором ОСОБА_4 , та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав за обставин, викладених в обвинувальному акті та підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості, просив її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання, а також звільнити від його відбування з іспитовим строком, щиро розкаюється у вчиненому. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Також пояснив, що він цілком розуміє характер пред`явленого йому обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК України, яке відноситься до категорії кримінальних проступків. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згодний з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні даної угоди.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 вважав за можливе затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважала, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене в угоді покарання.

Суд, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечували щодо затвердження угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди з наступних підстав.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, за умови надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до угоди про визнання винуватості від 23 лютого 2024 року, прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч. 1 ст. 309 КК України, щодо узгодженого покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням, згідно зі ст. 75 КК України, та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Крім того, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ч. 2 ст. 473, ст. 476 КПК України.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд дійшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам ст. 472 КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, віднесене до кримінальних проступків, міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 1 ст. 309 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

При призначенні покарання, визначеного угодою про визнання винуватості від 23 лютого 2024 року суд, у відповідності до положень ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, визначається щире каяття.

Обставини, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлені.

Обвинувачений ОСОБА_3 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України.

Крім того, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, особистість обвинуваченого, який раніше не судимий (т. 2 а.с. 39), неодружений, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває (т. 2 а.с. 44-48), має опосередковану характеристику з місця проживання (т. 2 а.с. 41).

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, при цьому покласти на останнього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч.1; п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

В свою чергу, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ19/104-24/7387-НЗПРАП від 22.02.2024 в сумі 2 271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) грн. 84 (вісімдесят чотири) коп. (т. 2 а.с. 26).

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування не обирався.

Питання про речові докази вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 110, 314, 369, 371-374, 475 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості, укладену 23 лютого 2024 року між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090 від 17.02.2024 затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 23 лютого 2024 року покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Відповідно до пп. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ19/104-24/7387-НЗПРАП від 22.02.2024 в сумі 2 271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) грн. 84 (вісімдесят чотири) коп.

Речові докази:

? поліетиленовий пакет в якому знаходиться речовина (метадон) масою 0,0214 г, який знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів ВП №4 КРУП ГУ НП в Дніпропетровській області знищити (т. 2, а.с. 32);

? компакт-диск у кількості 1 шт., DVD-R марки «HP» 120 min|4.7 GB, 16x, з копіями відеозаписів з боді-камер співробітників екіпажу УПП Департаменту патрульної поліції м. Кривого Рогу в Дніпропетровській області датованим 16.02.2024, ? залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження (т. 2, а.с. 18).

Матеріали кримінального провадження №0000090 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №214/1843/24, провадження №1-кп/214/618/24.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1