КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні за апеляційною скаргою обвинуваченогоОСОБА_6 на вирок Іванківського районного суду Київської області від 27.02.2024,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити та призначити йому покарання за ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Прокурор ОСОБА_5 подала клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначає, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Зокрема, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років. Також вказує на поведінку обвинуваченого після вчинення ним злочину, який намагався приховати сліди правопорушення з метою уникнення відповідальності. Також звертає увагу на спосіб вчинення злочину та його обставину. Крім того, звертає увагу на стадію апеляційного розгляду та необхідність дослідження доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, обвинуваченого і його захисника, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи клопотання, колегія суддів вважає, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності з положеннями п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.377 КПК України якщо обвинувачений, що тримається під вартою, засуджений до арешту чи позбавлення волі, суд у виняткових випадках з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, має право змінити йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, та звільнити такого обвинуваченого з-під варти.

При постановленні вироку суд першої інстанції продовжив обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

З огляду на викладене колегія суддів вважає слушними доводи прокурора про те, що запобігти ризикам переховуватися від суду шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо. При цьому враховує характер висунутого обвинувачення в контексті тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні.

Такі обставини, на думку колегії суддів, переконливо свідчать, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися, що виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Крім того, з огляду на специфіку розгляду питання про зміну запобіжного заходу в суді апеляційної інстанції в контексті положень ч.3 ст.377 КПК України, з урахуванням тяжкості висунутого обвинувачення та призначеного ОСОБА_6 покарання, колегія суддів не вбачає підстав для застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

За таких обставин колегія суддів визнає клопотання прокурора таким, що підлягає задоволенню.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України, колегія суддів не вбачає підстав для визначення застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177-178, 196-197, 331, 405 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до набрання вироком Іванківського районного суду Київської області від 27.02.2024 законної сили.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3