Провадження №1-кп/522/675/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000158 від 25.07.2023 року, стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 25.04.2022 року Малиновським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, який звільнено від відбування покарання, на підставі ст.75 КК України, з іспитовим стром 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

25.07.2023 року у ранковий час доби, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи на території Приморського району міста Одеси, більш точного місця не встановлено, незаконно, шляхом «закладки», придбав у невстановленої органом досудового розслідування особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, яку з метою особистого вживання зберігав при собі.

25.07.2023 року приблизно о 14 годині 20 хвилин більш точного часу не встановлено, на території парку «Дюківські сади» за адресою: м. Одеса, вул. Маловського, працівниками Національної поліції України, під час проведення оперативно-розшукових заходів та під час здійснення охорони громадського порядку на території Приморського району міста Одеси виявлено у ОСОБА_3 особливо небезпечну психотропну речовину. Після чого, працівниками Національної поліції України визвано слідчо-оперативну групу.

25.07.2023 року о 15 годині 09 хвилини в ході обшуку слідчо-оперативною групою відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, на території парку «Дюківські сади» за адресою: м.Одеса, вул. Маловського вилучено: один полімерний пакетик з однією пігулкою.

Встановлено, що надана на експертизу таблетка бежевого кольору масою 0,560 г містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін).

Кількісний вміст МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін) становить 0,192 г.

Особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін), ОСОБА_3 незаконно придбав та незаконно зберігав при собі з метою особистого вживання.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, за кваліфікуючими ознаками незаконне придбання, зберігання психотропних речовин, без мети збуту.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , винним себе у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнав в повному обсязі та підтвердив обставини кримінального проступку, викладенні в обвинувальному акті та пояснив суду, що через телеграм канал замовив психотропну речовину, приїхав на місце зазначене в повідомленні, а саме до Дюківського парку» для того щоб розкопати «закладку», після розкопки таблетки, поклав в карман та з`явилась поліція.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст. 309 КК України, за кваліфікуючими ознаками незаконне придбання, зберігання психотропних речовин, без мети збуту.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Крім того, як неодноразово наголошував у своїх висновках Верховний Суд, що суди не повинні допускати спрощений та однаковий підхід до розгляду справи та застосовувати індивідуалізацію покарання, з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №207/5011/14-к (провадження №51-1985км 18)).

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу, а саме: неодружений, непрацевлаштований, раніше судимий,

Відповідно до ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено рецидив злочинів.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне визначити стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , покарання у вигляді обмеження волі строком 3 роки, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення.

ОСОБА_3 засуджений вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 25.04.2022 року за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, який звільнено від відбування покарання, на підставі ст.75 КК України, з іспитовим стром 3 роки

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, обвинувачений вчинив після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання, а тому за вчинення вказаного кримінального правопорушення йому слід призначити покарання за правилами ст. 71 КК України, повністю приєднавши невідбуте покарання за попереднім вироком.

Також, суд враховує, те що системний аналіз положень КК України свідчить, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України. У разі вчинення особою під час іспитового строку нового кримінального правопорушення суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив нове кримінальне правопорушення в період іспитового строку, а також вимоги статей 71, 78 КК України, положення пунктів 10, 26 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді обмеження волі, і про неможливість застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України при призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків.

Відтак, підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

На підставі вище зазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, достатнім і справедливим для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме меті призначення покарання.

Питання про речові докази, процесуальні витрати та цивільних позов, суд вирішує в порядку ст.100, 124, 129 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати по кримінальному провадженню витрати за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів у розмірі 2868,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 50, 61, 62, 65, 75, 76, 309 КК України, ст. ст. 100, ч. 3 ст. 349, 367-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 71 КК України, з урахуванням правил, передбачених ст. 72 КК України, до призначеного покарання повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Малиновським районним судом м.Одеси від 25.04.2022 року та за сукупністю вироків призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 30.05.2024 року.

Запобіжний захід в даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 не застосовувався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати, витрачені на залучення експерта, у зв`язку з проведенням експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 07.08.2023 року № СЕ-19/116-23/12538-НЗПРАП на суму 2868 (дві тисячі вісімсот шістдесят вісім) гривень 00 (нуль) копійок.

Накладений арешт ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.07.2023 року, на майно, яке було вилучене 25.07.2023 року, в ході проведення обшуку гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 " скасувати.

Речові докази по справі:

- один поліетиленовий пакетик з таблеткою яку поміщено в поліетиленовий пакет з №WAR 1183821 знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1