Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/366/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2024 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000177 по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_8 , на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.03.2024, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,

та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Баку, республіка Азербайджан, українця, громадянина Україна, інваліда 3-ої групи, пенсіонера, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, кожному. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_9 та ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки.

Стягнуто з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 солідарно на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення експертизи у розмірі 1634 грн. 40 коп.

Вирішено долю речових доказів по справі.

За участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_10 ,

захисників-адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

потерпілого ОСОБА_13 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду ОСОБА_6 та ОСОБА_7 скоїли викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 з 13.07.2019 працював на посаді охоронця у ФОП « ОСОБА_14 » та здійснював охорону адміністративного приміщення, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , де також розташовані декілька адміністративних споруд, належні іншим фізичним та юридичним особам. ОСОБА_6 зустрівся зі своїми знайомими ОСОБА_15 , матеріали відносно якого виділено в окреме провадження та ОСОБА_7 і запропонував вчинити крадіжку майна, яке знаходилося в підвальному приміщенні адміністративної споруди, належної ТОВ «Баядера Логістик», на що останні погодилися. 19.12.2019 ОСОБА_6 перебував на робочому місці та близько 10.35 год, на територію вказаного підприємства прибули ОСОБА_7 та особа, відносно якої матеріали виділено в окреме провадження та пошкодивши замки, проникли всередину приміщення підвалу, звідки викрали 42 ящика лікеро-горілчаної продукції, спричинивши потерпілому ОСОБА_13 майнову шкоду на загальну суму 6100 грн. 30 коп.

В апеляційній скарзі заступник керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_16 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікації дій обвинувачених та призначеного покарання, просить вказаний вирок суду змінити в частині вирішення питання про стягнення процесуальних витрат, стягнувши вказані витрати в рівних долях з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави, а саме витрати на залучення експерта за проведення автотоварознавчої експертизи № 2822-3485-3493/20-27, тобто по 817 грн 20 коп з кожного, а в іншій частині вирок районного суду залишити без змін.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» у справі в якій засуджено декілька осіб, судові витрати мають визначатись в рівних частках з урахуванням ступеня вини та майнового стану кожного із засуджених.

Свої доводи прокурор обґрунтовує тим, що відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, але всупереч вказаної норми закону, суд першої інстанції стягнув з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 2822-3485 - 3493/20-27 в сумі 1634 грн 40 коп солідарно, що відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, думку захисників-адвокатів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_13 , які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та віднесли вирішення вказаного питання на розсуд суду, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У межах даного кримінального провадження вирок суду першої інстанції оскаржено в частині вирішення питання щодо процесуальних витрат.

Сторонами судового провадження фактичних обставин справи, доведеності винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кваліфікації їх дій та справедливості призначеного обвинуваченим покарання - не оскаржено.

Відтак, колегія суддів не надає оцінки означеним обставинам, вважаючи винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, за яке їх засуджено, доведеною, а кваліфікацію їх дій за ч. 3 ст. 185 КК України, правильною.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування кримінального процесуального закону при вирішенні питання про стягнення процесуальних витрат, апеляційний суд вважає їх такими, що ґрунтуються на положеннях закону.

Зокрема, ухвалюючи вирок, суд першої інстанції повинен вирішити питання, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України, до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, стягуються з обвинуваченого на користь держави. При цьому суд, враховуючи майновий стан обвинуваченого, за власною ініціативою або за його клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

Частиною 2 статті 122 КПК України регулюється порядок здійснення залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ.

Також, вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України визначено, що у разу ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, про що зазначено і в окремій нормі щодо їх розподілу при ухваленні вироку.

Так, згідно з п. 13 ч. 1, ч. 3 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі, якщо обвинувачуються декілька осіб суд вирішує питання, зазначені в цій статті, окремо щодо кожного обвинуваченого.

Відповідно до ст. 126 КПК України, питання щодо процесуальних витрат вирішується судом у вироку, який підлягає обов`язковому виконанню, зокрема, в частині їх стягнення.

За змістом п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України передбачено, що у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначаються рішення про відшкодування процесуальних витрат.

При цьому, солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Згідно з п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07.07.1995, у справі, в якій засуджено декілька осіб, судові витрати мають визначатися в певних частках, з урахуванням ступеня вини та майнового стану кожного із засуджених.

Відповідно до положень глави 8 КПК України, встановлено принцип дольової відповідальності при стягненні процесуальних витрат. У тому разі, якщо винуватими буде визнано декілька осіб, суд зобов`язаний визначити, в якому розмірі повинні бути стягнуті ці витрати з кожного, враховуючи при цьому ступінь вини та майновий стан обвинувачених.

Крім того, така правова позиція викладена і в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 205/9312/14-к.

Проте, в порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону місцевий суд, ухвалюючи стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувальний вирок, не визначив розмір процесуальних витрат, які мають бути компенсовані кожним обвинуваченим в рівних частинах, а зазначив у резолютивній частині вироку, що судові витрати пов`язані із залученням експерта на користь держави слід стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Разом із тим, зазначені порушення не є істотними, тому не є підставою для скасування судових рішень щодо осіб, натомість можуть бути усунуті шляхом зміни вироку в порядку ст. 408 КПК України, оскільки це не погіршує становища обвинувачених.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури необхідно задовольнити, а вирок суду першої інстанції - змінити в частині стягнення процесуальних витрат, стягнувши в рівних долях з обвинувачених на користь держави витрати на залучення експерта за проведення автотоварознавчої експертизи.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.03.2024 змінити в частині стягнення процесуальних витрат, стягнувши в рівних долях з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта за проведення автотоварознавчої експертизи, тобто по 817 грн 20 коп з кожного, а в іншій частині вирок районного суду залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2