Справа № 570/6200/23
номер провадження 1-кп/570/135/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Рівне, громадянина України, реєстр. АДРЕСА_1 , прож. АДРЕСА_2 , з вищою освітою, працюючого сортувальником фанери в ТОВ "ОДЕК Україна", одруженого, на утриманні 1 неповнолітня дитина, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 291 КК України,

в с т а н о в и в :

02 вересня 2023 року, приблизно о 13 год. 20 хв., ОСОБА_5 , будучи пасажиром на передньому пасажирському сидінні справа від водія автомобіля марки Audi A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , рухаючись на а/д "Бережниця-Степань-Деражне-Клевань" 98 км+730м зі сторони с. Деражне Рівненського району Рівненської області у напрямку с. Руда-Красна Рівненського району Рівненської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (1,29‰), не правильно оцінивши дорожню ситуацію, втрутився в керування автомобіля, а саме лівою рукою схопив кермо автомобіля та повернув його в праву сторону. Внаслідок дій останнього, водій автомобіля ОСОБА_6 втратив контроль над автомобілем, допустив його занос з подальшим виїздом на праве узбіччя, де відбулося зіткнення з деревом.

Такими діями ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. г п. 5.2 та п.п. 5 п. 5.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), відповідно до яких - "Пасажири, користуючись транспортним засобом, повинні не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху" та "Пасажирам забороняється під час руху відвертати увагу водія від керування транспортним засобом та заважати йому в цьому", що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків.

У результаті ДТП водій автомобіля Audi A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку поєднаної з переломом правої виличної дуги та передньої стінки гайморової пазухи без зміщення; закритої травми грудної клітки ускладненої правобічним пневмотораксом, забою шийно-грудного відділу хребта, які відносяться до середнього ступеня тяжкості по критерію тривалого розладу здоров`я; транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні вказаного злочину. Пояснив, що за вказаних обставин він був пасажиром в автомобілі, водієм якого був ОСОБА_6 . Під час руху він (обвинувачений) втрутився у керування автомобілем, взявши лівою рукою за кермо та потягнувши його вправо, від чого автомобіль з`їхав з автодороги та вдарився в дерево. Внаслідок ДТП він та водій автомобіля отримали тілесні ушкодження, а втомобіль зазнав механічних ушкоджень. Із потерплим вони примирилися та погодили щодо відшкодування заподіяно внаслідок злочину шкоду. У вчиненому щиро розкаявся. Просив суворо його не карати.

Крім визнання вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про розляд справи без його участі. Вказав про відсутність пртензій до обвинуваченого та відшкодування заподіяної злочином шкоди. Просив обвинвуваченого суворо не карати.

Також судом досліджено докази, що містяться у матеріалах кримінального провадження, які були надані суду стороною обвинувачення та стороною захисту, зокрема:

З висновку судово-медичної експертизи від 07.11.2023 р. № 944 (а.с. к.п.41-42), вбачається що у гр. ОСОБА_6 встановлено тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку поєднаної з переломом правої виличної дуги та передньої стінки гайморової пазухи без зміщення; закритої травми грудної клітки ускладненої правобічним пневмотораксом, забою шийно-грудного відділу хребта, які відносяться до середнього ступеня тяжкості по критерію тривалого розладу здоров`я; транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень.

З висновку судово-медичної токсикологічної експертизи від 17.11.2023 р. №1621 (а.с. к.п. 46-47) у наданій на дослідження крові ОСОБА_6 , відібрані 02.09.2023 р. етиловий спирт не виявлено.

З висновку судово-медичної токсикологічної експертизи від 17.11.2023 р. №1620 (а.с. к.п. 62-63) у наданій на дослідження крові ОСОБА_5 , відібрані 02.09.2023 р. виявлено етиловий спирт - 1,29‰.

Із протоколу проведення слідчого експерименту із участю обвинуваченого від 28 травня 2020 року (а.с. к.п. 67-70) вбачається, що в ході проведення вказаної слідчої дії, ОСОБА_5 на місці події показував та пояснював щодо обставин за яких він втрутився у керування автомобілем, взявши лівою рукою за кермо та потягнувши його вправо, від чого автомобіль з`їхав з автодороги та вдарився в дерево.

Про дослідження інших доказів, щодо обставин справи сторони не зверталися, на їх дослідженні не наполягали. Тому, такі докази суд не досліджує, із урахуванням вимог ст. 22, 26 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), щодо змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, також диспозитивності, та згідно ч. 3 ст. 349 КПК України.

При розгляді даної справи, суд забезпечив усім учасникам провадження належні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі.

Враховуючи наведене, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині повністю доведена. Дії обвинуваченого ОСОБА_5 підпадають під ознаки злочину передбаченого ст. 291 КК України, як порушення чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, що спричинило тяжкі наслідки.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_5 характеризуються позитивно.

Обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Також до таких обставин сдлід віднести добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведені обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, настання наслідків у вигляді заподіяння потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень, данні про особу винного, який характеризується позитивно, має сім`ю та на утриманні 1 неповнолітню дитину, раніше не судимий та не притягався до адміністративної відповідальності за порушення правил безпеки дорожнього руху, стан його здоров`я, те, що на обліку у лікаів нарколога та психіатра не перебуває, є працездатним та має постійну роботу, враховуючи наявність пом`якшуючої та обтяжуючих покарання обставин, із урахуванням позиції потерпілого, аргументів прокурора та захисника, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 необхіднообрати покарання у виді обмеження волі та в межах строку, згідно санкції за якою він притягується до відповідальності, відповідно до ст. 291 КК України.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 75 КК України, при призначенні такого покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, злочин, за який його засуджено, відноситься до категорії нетяжких, неумисних злочинів, підсудний позитивно характеризуються, має міцні соціальні зв`язки, працевлаштований, відсутність будь-яких негативних даних щодо його поведінки протягом з моменту вчиненого, що не заперечується прокурором.

За таких обставин, на думку суду, щодо ОСОБА_5 можливо застосувати положення ст. 75 КК України та звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням іспитовим строком, встановленим законом, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки його виправлення можливе і без ізоляції від суспільства, в умовах проживання в сім`ї та здійснення за ним контролю з боку органу пробації.

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення підсудним нового злочину, досягнення мети, визначеної ст. 50 КК України. Зазначається, що справедливість покарання визначається з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини. При прийнятті такого рішення, суд враховує, що через дотримання засад призначення покарання реалізуються принципи справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Питання щодо речових доказів вирішується судом у відповідності до ст. 100 КПК.

Керуючись ст. 368-370, 373-374 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 291 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 рік.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт автомобіля Audi A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 07.09.2023 р. у справі № 570/4831/23 (а.с. к.п. 24-25).

Речові докази (див. розділ IV реєстру матеріалів доданий до обвинувіального акту ): 1) автомобіль Audi A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. к.п. 20-21 зберігається на стоянці для тимчасово затриманих ТЗ по вул. Дворецькій в м. Рівне) повернути власнику ОСОБА_7 (див. а.с. 24-25) та/або його представнику; 2) оптичний диск зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення, згідно ч. 2 ст. 394, ст. 395 КПК України.

Суддя ОСОБА_1