Провадження № 1-в/201/60/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні подання заступника начальника відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від відбуття покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Маріуполь, Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого:

-вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя 11.02.2020 за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 361, ч.1 ст. 200, ч.2 ст. 200 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя 11.02.2020 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.200 КК України, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розмірі 51000 гривень, за ч.2 ст.200 КК України до 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розмірі 85000 гривень, за ч.2 ст.361 КК України у виді трьох років позбавлення волі з позбавлення права займатися діяльністю, пов`язаною з роботою автоматизованих електронно-обчислюваних машин, їх систем чи комп`ютерних мереж строком на 1 рік.

На підставі ст.ст.70,72 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з роботою автоматизованих електронно-обчислюваних машин, їх систем чи комп`ютерних мереж строком на один рік зі штрафом у вигляді п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у розмірі 85 000 грн.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі за ч.2 ст.361 КК України з іспитовим строком на один рік з покладанням передбачених ст.76 КК України обов`язків.

Покарання у вигляді штрафу у розмірі п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у розмірі 85 000 грн., позбавлення права займатися діяльністю, пов`язаною з роботою автоматизованих електронно-обчислюваних машин, їх систем чи комп`ютерних мереж строком на один рік визначено виконувати самостійно.

20.05.2021 ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя 11.02.2020 за ч.2 ст. 361, ч.1 ст. 200, ч.2 ст. 200 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75-76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Подання обґрунтовано тим, що вказаний вирок набрав законної сили 22.04.2020 і був направлений на виконання. До сьогоднішнього дня вирок в частині відбуття покарання у вигляді штрафу у розмірі п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у розмірі 85 000 гривень не виконано і строк його виконання минув, а тому представник пробації просить вирішити питання про звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 , у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку на підставі ч.1 ст.80 КК України.

Згідно вимог ч.1 ст.80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строки у виді двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч.3 ст.80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч.4 ст.80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч.1 та ч.3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст.80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч.3 ст.80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч.3 ст.80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК.

Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч.3 ст.80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч.1 ст.62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст.80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 11.02.2020, факт ухилення від відбування покарання у вигляді штрафу у розмірі п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у розмірі 85 000 гривень не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання передбачені п.1 ч.1 ст. 80 КК України.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що дане подання про звільнення від відбуття покарання ОСОБА_3 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.80 КК України, ст.539 КПК України, ст.152 КВК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Подання відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях відносно ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, у вигляді штрафу у розмірі п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у розмірі 85 000 гривень призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 11.02.2020, із застосуванням ст. 70 КК України за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.200, ч.2 ст. 200 КК України, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи діб з дня проголошення ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_1