Провадження № 1-кп/638/983/24
УХВАЛА

Іменем України

18 березня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

судді - ОСОБА_2 ,

судді - ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження №0001773 від 13.07.2023 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дзержинського районного суду міста Харкова перебуває кримінальне провадження №0001773 від 13.07.2023 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст. 115 КК України.

Від обвинуваченого ОСОБА_6 надійшло клопотання про проведення судово-медичної експертизи, яке він підтримав в судовому засіданні. В обгрунтування клопотання ОСОБА_6 зазначив, що 25.02.2024 він, перебуваючи в ДУ "Харківський слідчий ізолятор", під час прогулянки відчув, що стан його здоров`я різко погіршився. Пізніше у лікарні, де він перебував в умовах стаціонару, у нього діагностували ішемічний інсульт від 25.02.2024 у правій півкулі головного мозку, з лівобічним глибоким геміпарезом, дизартрією. Гіпертонічна хвороба ІІІ ст.3 ст.ризик дуже високий. Церебральний атеросклероз. Ішемічна хвороба серця. Кардіосклероз. СН ІІ Аст.

В своєму клопотанні ОСОБА_6 просить суд провести судово-медичну експертизу щодо стану його здоров`я та подальшого перебування в умовах СІЗО. Також, просить надати можливість необхідного лікування для запобігання рецидиву вищевказаних хвороб, який може привести до непоправних погіршень стану здоров`я.

Захисник у судовому засіданні підтримав клопотання обвинуваченого.

Прокурор заперечувала проти задоволення вказаного клопотання та зазначила, що стосовно ОСОБА_6 проводились медичне обстеження та необхідне лікування, йому була надана невідкладна медична допомога та відповідні лікувальні рекомендації після виписки зі стаціонерного відділення, підстави для проведення судово-медичної експертизи відсутні.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання обвинуваченого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 22 КПК України закріплено принципи змагальності, згідно з яким прокурор, підсудний, його захисник чи законний представник, потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та їх представники беруть участь у судовому засіданні як сторони і користуються рівними правами та свободою в наданні доказів, їх дослідженні та доведенні переконливості перед судом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для виконання сторонами їх процесуальних обов`язків і здійснення наданих прав.

Відповідно до пункту 16 Постанови Пленуму Верховного суду України N 8 від 30.05.97 "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах" судово-медична експертиза призначається у випадках, коли для вирішення питань, що виникли у справі, необхідні спеціальні знання в галузі медицини. Призначення судово-медичної експертизи є обов`язковим: для встановлення причин смерті; для встановлення тяжкості й характеру тілесних ушкоджень; для встановлення статевої зрілості потерпілої; для встановлення віку підозрюваного або обвинуваченого, якщо це має значення для вирішення питання про його кримінальну відповідальність, а відповідних документів немає і їх неможливо одержати; щодо осіб, які у зв`язку зі своїми фізичними вадами не здатні правильно сприймати обставини, що мають значення для справи, і давати про них показання. Також, підстави обов`язкового забезпечення проведення експертизи визначені ч.2 ст.242 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст. 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам. Так, зокрема, коли для вирішення питань, що виникли у справі, необхідні спеціальні знання в галузі медицини, призначається судово-медична експертиза.

З аналізу вищезазначених норм можна дійти висновку, що призначення експертизи під час судового розгляду є правом суду у випадках, встановлених ч.1 ст.332 КПК України, за наявності для того підстав та коли про таке призначенння клопоче сторона кримінального провадження або потерпіла особа. Підстав для проведення експертизи у випадках, встановлених ч.2 ст.332 КПК України судом не виявлено.

Обвинувачений заявив клопотання про призначення судово-медичної експертизи у зв`язку з погіршенням стану його здоров`я під час перебування в ДУ "Харківський слідчий ізолятор", тобто, дані обставини не пов`язані з вирішенням питань, що виникли під час розгляду справи.

У пункті 16 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного суду України N 8 від 30.05.97 звернуто увагу на те, що в компетенцію судово-медичного експерта не входить вирішення питань щодо можливості перебування підсудного під вартою чи його участі у слідчих діях у зв`язку зі станом здоров`я. Таким чином, суд не вбачає підстав для призначенння судово-медичної експертизи щодо стану здоров`я обвинуваченого, оскільки вказане питання, яке порушив обвинувачений у своєму клопотанні, не входить до компетенції експерта.

Щодо надання можливості необхідного лікування ОСОБА_6 суд зазначає наступне.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод покладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі.

Держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених, зокрема шляхом надання необхідної медичної допомоги (п.72 рішення від 18.12.2008 року по справі «Ухань проти України», заява №30628/02).

Положеннями ст. 11 Закону України «Про попереднє увязнення» та ст.ст. 6, 39, 72 Основ законодавства України про охорону здоровя, передбачено, що особи, узяті під варту, мають право на надання їм медичної допомоги.

Відповідно до п.2.3 «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, МОЗ України №239/5/104 від 10.02.2012 року (надалі Порядок), медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоровя за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО.

Пунктом 2.7 вказаного Порядку встановлено, що разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, керівництво СІЗО забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я, організовує та забезпечує цілодобову охорону особи, узятої під варту, під час лікування у закладах охорони здоров`я відповідно до вимог нормативно-правових актів Міністерства юстиції, Міністерства охорони здоров`я (пункт 2.8 Порядку).

У випадку погіршення стану здоров`я особи, узятої під варту, та неможливості надання невідкладної медичної допомоги у повному обсязі в умовах медичної частини здійснюється виклик бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги (далі - бригада ЕМД). У разі прийняття бригадою ЕМД рішення про необхідність госпіталізації особи, узятої під варту, така особа невідкладно перевозиться цією бригадою до найближчого до СІЗО закладу охорони здоров`я відповідно до Закону України «Про екстрену медичну допомогу». У разі госпіталізації особи, узятої під варту, до закладів охорони здоров`я керівництво СІЗО повідомляє особу або орган, у провадженні яких перебуває кримінальна справа, а також родичів особи, узятої під варту, або її законного представника (пункт 2.10 Порядку).

Таким чином, діючим законодавством передбачено порядок надання медичної допомоги особам, які тримаються під вартою, в тому числі у разі необхідності закладами охорони здоров`я, визначеними відповідними державними органами.

Згідно з відомостями, які містяться у виписці із медичної карти амбулаторного хворого №3939 (КНП "Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О. І. Мещанінова" Харківської міської ради), у пункті 8 "лікувальні і трудові рекомендації" ОСОБА_6 рекомендовано спостереження невропатолога, терапевта за місцем проживання та зазначені ліки, які необхідно приймати.

Виходячи з викладеного, із системного аналізу норм КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, доводи ОСОБА_6 у судовому засіданні про необхідність надання медичної допомоги з урахуванням визначеного діагнозу у вигляді лікування повинні бути перевірені судом з метою вирішення питання щодо можливості перебування обвинуваченого в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.242, 332, 369-372 КПК України ,суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про призначення експертизи - відмовити.

Доручити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» в установленому чинним законодавством порядку, організувати та забезпечити належне медичне обстеження стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою з`ясування можливості його подальшого перебування в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та надання необхідної медичної допомоги.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для виконання.

Контроль за виконанням вказаної ухвали покласти на прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та проголошений 18.03.2024 о 16 год. 10 хв.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3