Справа № 162/1/24
Провадження № 1-кп/162/54/2024
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши кримінальне провадження № 0000658 про обвинувачення за частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України (далі - КК)

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, одруженого, 15 вересня 2016 року судимого вироком Любешівського районного суду Волинської області за частиною третьою статті 185 КК із застосуванням статті 71 КК до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 02 травня 2019 року умовно-достроково, строк невідбутої частини покарання збіг,

встановив:

ОСОБА_5 у період з 04 серпня по 09 вересня 2023 року, точної дати не встановлено, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, маючи незняту і непогашену судимість, повторно, керуючись корисливим мотивом та метою викрадення чужого майна, переконавшись, що його дії ніким не помічені, шляхом віджиму віконної рами проник до житлового будинку по АДРЕСА_1 , де умисно, таємно з дерев`яної шафи у вітальній кімнаті викрав церковний ієрейський хрест жовтого кольору вартістю 986 гривень, 30 тисяч гривень та 6 тисяч доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України становить 219411,6 гривень, заподіявши значної шкоди потерпілому ОСОБА_4 на загальну суму 250397,6 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому дій визнав повністю, від давання показань відмовився.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні 22 березня 2024 року показав, що є священнослужителем православного храму у селі Підкормілля Камінь-Каширського району Волинської області, де проживає у парафіяльному будинку по АДРЕСА_2 . У період, згаданий в обвинувальному акті, він часто хворів та їздив лікуватися до своїх батьків у місто Ківерці Волинської області. Коли потерпілий 09 вересня 2023 року повернувся у Підкормілля та зайшов у будинок, то одразу звернув увагу на порушення звичної обстановки. Згодом виявив крадіжку ієрейського хреста, 30 тисяч гривень та 6 тисяч доларів США, а також продуктів харчування. Про крадіжку звернувся у поліцію. ОСОБА_4 повідомив, що гроші заощаджував протягом тривалого часу, сума викраденого для нього є значною. При призначенні покарання потерпілий просив не позбавляти волі ОСОБА_5 .

Дослідженням письмових доказів судом з`ясовано такі обставини.

Потерпілий ОСОБА_4 12 вересня 2023 року повідомив поліцію про викрадення з житлового будинку по АДРЕСА_1 ієрейського хреста жовтого кольору, 30 тисяч гривень та 6 тисяч доларів США, іншого майна (Т. 1 а.с. 101, 102).

Під час огляду місця події 12 вересня 2023 року з`ясовано, що зловмисник проник у житловий будинок потерпілого шляхом віджиму віконної рами у кухні. Встановлено де зберігались викрадені кошти та ієрейський хрест, виявлено сліди рук, взято зразки біологічного середовища (Т. 1 а.с. 103-120).

Жовтий ієрейський хрест із розп`яттям було виявлено 13 вересня 2023 року у будинку по АДРЕСА_1 . У ході огляду місця події відкопійовано сліди пальців рук, зроблено змиви біологічного середовища. В цей же день вказаний хрест впізнав потерпілий (Т. 1 а.с. 121-141, 146-150).

Відповідно до висновку дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/103-23/10795-Д від 26 вересня 2023 року три сліди пальців рук, виявлені у будинку по АДРЕСА_1 , а також п`ять слідів долонь, які виявлено у будинку по АДРЕСА_1 , -- належать ОСОБА_5 (Т. 151-164).

Висновком молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/103-23/10788-БД від 26 грудня 2023 року встановлено, що генетичні ознаки клітин, виявлених у змиві з металевого розп`яття Ісуса Христа, вилученого у будинку по АДРЕСА_1 , збігаються з генетичними ознаками ОСОБА_5 (Т. 1 а.с. 172-190).

Згідно з висновком товарознавчої експертизи ринкова вартість церковного ієрейського хреста жовтого кольору становить 986 гривень (Т. 166-170).

Відповідно до інформації із сайту Національного банку України курс гривні щодо долара США у період скоєння крадіжки становив 36,5686 гривень за один долар (Т. 2 а.с. 25, 26).

Відповідно до примітки до статті 185 КК значна шкода визнається з врахуванням матеріального становища потерпілого та якщо йому спричинені збитки на суму від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено, що в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 Податкового кодексу України для відповідного року.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 Податкового кодексу України передбачає, що розмір податкової соціальної пільги дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

На час вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2684 гривні.

Отже, в цьому випадку поріг завданої кримінальним правопорушенням значної шкоди необхідно обчислювати таким чином: 2684 гривні ? 0,5 ?100 = 134200 гривень (мінімальний розмір); 2684 гривні ? 0,5 ?250 = 335500 гривень (максимальний розмір).

Суд вважає за необхідне уточнити формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, вказівкою на завдання значної шкоди потерпілому відповідно до диспозиції статті 185 КК та виключенням з фабули обвинувачення поняття «значного розміру».

Згідно з копіями вироків Любешівського районного суду Волинської області ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має незняту та непогашену судимість за статтею 185 КК (Т. 1 а.с. 199-206).

Таким чином, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, допустимості, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, суд дійшов до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_5 у скоєнні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаного з проникненням у житло, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, що завдало значної шкоди потерпілому на загальну суму 250397,6 гривень.

Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за частиною четвертою статті 185 КК.

Відповідно до частини другої статті 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з частинами першою, другою статті 65 КК суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Кримінальне правопорушення, скоєне ОСОБА_5 , належить до категорії тяжких злочинів.

Суд констатує відсутність обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання.

Суд також бере до уваги, що потерпілий ОСОБА_4 не наполягає на суворому покаранні обвинуваченого. Між тим, завдану кримінальним правопорушенням шкоду потерпілому не відшкодовано.

До органу місцевого самоврядування за місцем проживання ОСОБА_5 не надходили скарги щодо його неправомірної поведінки (Т. 1 а.с. 193).

Обвинувачений раніше чотири рази притягувався до кримінальної відповідальності, має непогашену судимість за частиною третьою статті 185 КК відповідно до вироку Любешівського районного суду Волинської області від 15 вересня 2016 року. ОСОБА_5 відбував реальне покарання у виді позбавлення волі (Т. 1 а.с. 195, 199-206).

Відповідно до досудової доповіді констатовано високий ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення, рівень небезпеки для суспільства оцінено як середній (Т. 1 а.с. 84-87).

Аналізуючи наведене у сукупності, суд не вбачає достатніх підстав для призначення ОСОБА_5 більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, а також для звільнення від його відбування з випробуванням.

Таким чином, суд дійшов висновку про доцільність призначення ОСОБА_5 реального покарання у межах санкції частини четвертої статті 185 КК на строк, ближчий до мінімального. Таке покарання забезпечить дотримання засад призначення покарання, буде справедливим, необхідним для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами.

Передбачених процесуальних законом приводів і підстав для зміни щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу немає.

Витрати за залучення експертів необхідно стягнути з обвинуваченого.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування покарання рахувати з дати набрання цим вироком законної сили, а у випадку внесення застави - з дня фактичного приведення вироку до виконання.

Відповідно до частин п`ятої, сьомої статті 72 Кримінального кодексу України у строк покарання ОСОБА_5 зарахувати: строк цілодобового домашнього арешту з 17 листопада 2023 року по 09 квітня 2024 року включно з розрахунку, що три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі; строк попереднього ув`язнення, починаючи з 10 квітня 2024 року, з розрахунку день за день.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою з можливістю внесення застави відповідно до ухвали Любешівського районного суду Волинської області від 10 квітня 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 18424 (вісімнадцять тисяч чотириста двадцять чотири) гривні 07 копійок процесуальних витрат за залучення експертів.

Речові докази: ієрейський хрест жовтого кольору передати у повне розпорядження потерпілого ОСОБА_4 ; сліди пальців рук - знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Учасникам судового провадження, які не були присутні під час проголошення вироку, надіслати його копію не пізніше наступного дня.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення можуть бути подані апеляції до Волинського апеляційного суду. Для обвинуваченого, який перебуває під вартою, строк апеляційного оскарження обчислюється з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1