Справа № 646/3483/23
№ провадження 1-кп/646/219/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2024 Червонозаводський районний суд м. Харкова у вкладі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000006 від 18.04.2023 з обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Драгово Хустського району Закарпатської області, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, є військовослужбовцем НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії-кухаря відділення забезпечення третього відділу прикордонної служби прикордонної комендатури швидкого реагування, військове звання солдат, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, який обвинувачується за ч.5 ст.407 КК України,

за участю сторін прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, у військовому званні солдат, перебуваючи на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії- кухаря відділення забезпечення третього відділу прикордонної служби прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, діючи з прямим умислом, а саме, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та незаконно тимчасово ухилитися від неї, маючи об`єктивні можливості проходити військову службу, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.ст.1,2,24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.11,16,49, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, 09 березня 2023 року не з`явився вчасно з відпустки, що була надана у зв`язку з хворобою, на службу до місця тимчасової дислокації підрозділу НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ в АДРЕСА_3 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин, чим вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення не визнав, пояснив, що не мав можливості повернутися до місця тимчасової дислокації підрозділу НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ в АДРЕСА_3 за станом здоров`я, бо потребував подальшого лікування та реабілітації.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 вважала необхідним виправдати ОСОБА_4 за відсутністю в його діях складу вказаного кримінального правопорушення, врахувавши його стан здоров`я та тяжкі сімейні обставини, у зв`язку з чим він об`єктивно не міг повернутися до місця тимчасової дислокації свого підрозділу після закінчення відпустки.

Не зважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.

Як пояснив у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , він є начальником відділення прикордонного загону та безпосереднім командиром обвинуваченого ОСОБА_4 , останній перебував на лікуванні у 17-й лікарні м. Харкова, після чого йому була надана відпустка для продовження лікування за місцем проживання у Закарпатті, після якої він повинен був прибути до місця служби. Але після відпустки він не прибув, на зв`язок не виходив. Командир підрозділу з`ясував телефонний номер його дружини, щоб встановити, де знаходиться ОСОБА_4 , він вийшов на зв`язок та йому кілька разів було доведено про необхідність прибуття до місця тимчасової дислокації підрозділу НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ, але останній так і не з`явився до частини, незважаючи про попередження про наслідки такої поведінки, на телефонні дзвінки систематично не відповідав.

Свідок ОСОБА_8 повідомив суду, що є санінструктором підрозділу, де проходив службу обвинувачений, останній скаржився на біль у коліні, його направили на лікування, надали 30 днів відпустки, під час якої свідок дзвонив ОСОБА_4 щодо його стану здоров`я. Потім ОСОБА_4 повідомив, що звернувся за амбулаторним лікуванням за місцем проживання та не прибув до місця служби. Свідок йому повідомив по телефону, що продовження лікування треба оформлювати через медичну службу військової частини, йому також телефонував ОСОБА_9 та ОСОБА_7 в присутності свідка, які повідомляли про необхідність прибуття до підрозділу військової частини, але ОСОБА_4 так і не прибув.

Свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що він є діловодом підрозділу, де проходив службу обвинувачений, займався обліком військовослужбовців. 09.03.2023 ОСОБА_4 повинен був прибути до місця служби після закінчення відпустки. Близько 8 год ранку того дня свідок йому зателефонував, той повідомив про поганий стан здоров`я, на що свідок попередив його про необхідність прибуття до підрозділу та наслідки у вигляді кримінальної відповідальності, після чого зв`язок з ОСОБА_4 обірвався, про що свідок повідомив начальника комендатури частини ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що ОСОБА_4 знає як недобросовісного військовослужбовця, який притягувався до адміністративної відповідальності за знаходження за місцем служби в стані алкогольного сп`яніння, старшина на нього скаржився, що той не хоче виконувати свої обов`язки, чистити картоплю. ОСОБА_4 було надано відпустку 30 днів для проходження лікування за місцем проживання, з якої останній не повернувся. Свідок вказав, що особисто спілкувався з обвинуваченим по телефону за два дні до закінчення відпустки та попереджав про необхідність прибуття до підрозділу а також про наслідки у вигляді кримінальної відповідальності у разі неявки. Але після цього його телефон був виключений та на зв`язок останній не виходив. Про ці події свідок доповів безпосередньому керівнику та було призначено службове розслідування.

Як пояснив у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , він був присутній при телефонній розмові ОСОБА_10 з ОСОБА_4 ( на гучномовці), коли останній знаходився у відпустці, при цьому ОСОБА_10 його попереджав про необхідність повернення з відпустки до підрозділу військової частини та наслідки у вигляді кримінальної відповідальності, після чого зв`язок з ОСОБА_4 обірвався, телефон був відключений.

Крім показань свідків, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених судом письмових доказів.

Відповідно до витягу з ЄРДР №0000006 від 18.04.2023 до реєстру було внесено відомості про те, що молодший інспектор прикордонної служби 2 категорії -кухар відділення забезпечення 3 відділу прикордонної служби прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону солдат ОСОБА_4 перебував у відпустці з 07.02.2023 по 09.03.2023 за місцем проживання в Закарпатській області с. Буштино. Солдату ОСОБА_4 було повідомлено, що він повинен прибути до дислокації військової частини для подальшого проходження лікування, однак останній до підрозділу не прибув.

Згідно витягу з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ №35-ОС від 02.04.2022 солдат ОСОБА_4 зарахований до списку особового складу на посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії з 02.04.2022 відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (а.с.64)

Згідно до наказу №532-ОС від 31.12.2022 начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 солдата ОСОБА_4 призначено молодшим інспектором прикордонної служби2 категорії-кухарем відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) (на БТР) прикордонної комендатури швидкого реагування ( а.с.65)

Згідно довідки ВЛК від 14.03.2022 ОСОБА_4 є здоровим, придатний до військової служби ( а.с.166)

За довідкою в/ч НОМЕР_2 солдат ОСОБА_4 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії з 30.08.2022 до 31.08.2022, з 01.09.2022 по 15.09.2022 року (а.с.167)

Відповідно до виписки госпіталя ДУ ТМО МВСУ по Харківській області №1441 медичної карти стаціонарного хворого солдата ОСОБА_4 він проходив лікування у вказаному закладі з 07.09.2022 по 21.09.2022 з приводу мінно-вибухової травми, забій правого колінного суглобу, застаріле пошкодження правого колінного суглобу, струс головного мозку ( а.с.168)

За консультативним висновком спеціаліста Центрального клінічного госпіталя ДПС України від 21.11.2022 солдату ОСОБА_4 встановлено діагноз: пошкодження ПСЗ правого колінного суглобу, артроз обох колінних суглобів 1ст., рекомендовано звільнення від фізичної, стройової підготовки та носіння бронежилету терміном на 2 місяці ( а.с.172)

Наказом №32-ОС від 23.01.2023 солдата ОСОБА_4 вважати таким, що приступив до виконання обов`язків за посадою молодшого інспектора прикордонної служби2 категорії-кухаря відділення забезпечення НОМЕР_3 відділу прикордонної служби ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) (на БТР) прикордонної комендатури швидкого реагування з 01.01.2023 ( а.с.66)

Відповідно до виписки міської клінічної багатопрофільної лікарні №17 м. Харкова №643 медичної карти стаціонарного хворого солдата ОСОБА_4 він проходив лікування у вказаному закладі з 19.01.2023 по 06.02.2023, проведена операція артроскрпічна пластика та парціальна меніскетомія мениску правого колінного суглобу ( а.с.174)

04.02.2023 в/ч НОМЕР_4 було видано направлення солдату ОСОБА_4 на медичний огляд ВЛК з метою продовження лікування ( а.с.177) За довідкою гарнізонної ВЛК від 06.02.2023 №912 солдат ОСОБА_4 потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів (а.с.178).

За довідкою військової частини НОМЕР_5 від 06.02.2023 №912 гарнізонної військово-лікарської комісії солдат ОСОБА_4 пройшов медичний огляд 06.02.2023, встановлено діагноз травма, пов`язана з проходженням служби, потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів ( а.с.178)

На підставі вказаної довідки наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ від 07.02.2023 №39-ВВ солдату ОСОБА_4 , надано відпустку тривалістю 30 календарних днів, до виконання службових обов`язків приступити 09 березня 2023 року ( а.с.52).

За наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_12 від 10.03.2023 було призначено службове розслідування факту неприбуття з відпустки за станом здоров`я молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії -кухаря відділення забезпечення 3 відділу прикордонної служби прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону солдата ОСОБА_4 .

За висновком службового розслідування за фактом неприбуття до підрозділу військовослужбовця НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_4 було встановлено факт неприбуття до підрозділу з відпустки солдата ОСОБА_4 , матеріали службового розслідування направлено до Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, Державного бюро розслідувань.

Як вбачається з довідки ( а.с.45) комісією у складі начальника відділення повсякденної діяльності відділу організаційної роботи підполковника ОСОБА_13 та старшого офіцера старшого лейтенанта ОСОБА_14 в рамках проведення вказаного службового розслідування за фактом неприбуття з відпустки до військової частини військовослужбовця НОМЕР_6 та 11 березня 2023 року здійснено телефонний дзвінок на номер солдата ОСОБА_4 НОМЕР_7 , останній на дзвінок не відповідав.

За довідкою адміністрації КНП Тячівської районної лікарні від 03.06.2023 №128/01-20 ОСОБА_4 , 1976 року народження, який мешкає с. Буштино Тячіського р-ну Закарпатської області на стаціонарному лікуванні в період з 01.01.2023 по час видачі довідки не перебував ( а.с.124)

Згідно службової характеристики на солдата ОСОБА_4 - молодшого інспектора прикордонної служби2 категорії-кухаря відділення забезпечення НОМЕР_3 відділу прикордонної служби ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) (на БТР) прикордонної комендатури швидкого реагування, за час проходження служби він зарекомендував себе негативно, накази та розпорядження не виконує, на зауваження старших начальників реагує неправильно, схильний до вживання алкогольних напоїв, стан здоров`я добрий ( а.с.53)

Медична характеристика на військовослужбовця ОСОБА_4 містить відомості про лікування: в період з 19.01.2023 по 06.02.2023 щодо застарілого розрива хрестоподібної зв`язки, застарілого пошкодження правого колінного суглоба; в період з 07.09.2022 по 21.09.2022 щодо забою правого колінного суглоба, струсу головного мозку, проведена артроскопічна пластика правого колінного суглобу від 26.01.2023. За результатами ВЛК від 06.02.2023 потребував відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів ( а.с.93)

За довідкою в/ч НОМЕР_2 солдат ОСОБА_4 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії з 30.08.2022 до 31.08.2022, з 01.09.2022 по 15.09.2022 9 (а.с.167)

Відповідно до виписки госпіталя ДУ ТМО МВСУ по Харківській області №1441 медичної карти стаціонарного хворого солдата ОСОБА_4 він проходив лікування у вказаному закладі з 07.09.2022 по 21.09.2022 з приводу мінно-вибухової травми, забій правого колінного суглобу, застаріле пошкодження правого колінного суглобу, струс головного мозку ( а.с.168)

Як вбачається з протоколу про адміністративне затримання від 07.05.2023 27 прикордонного загону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_6 » Закарпатської області, о 15 год на напрямку №262 прикордонного знаку на відстані 80м від лінії державного кордону було виявлено та в подальшому затримано громадянина ОСОБА_4 за спробу незаконного перетину державного кордону України до Румунії поза пунктами пропуску через державний кордон, який вчинив правопорушення за ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Крім того, як виходить з інформації ІКС «Інформаційний портал Національної поліції України» про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , він притягувався до адміністративної відповідальності: за скоєння правопорушень за ст.ст. 122-4, 124, 126 КУпАП ( порушення правил дорожнього руху) 06.03.2023, про що було складено протоколи Тячівським районним відділом поліції та Тячівським районним судом Закарпатської області накладено стягнення у вигляді штрафу.

Тобто, ОСОБА_4 після закінчення відпустки за місцем проживання, не мав наміру прибувати до місця несення служби, а користувався транспортним засобом, під час чого вчиняв порушення Правил дорожнього руху України, а згодом, взагалі мав намір незаконного перетину державного кордону України до Румунії поза пунктами пропуску через державний кордон.

Тому критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо неможливості прибуття до місця служби після наданої відпустки за станом здоров`я, оскільки вони спростовуються вищевказаними доказами. Суд вважає ці показання обвинуваченого такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене чи пом`якшення відповідальності, оскільки вони спростовуються сукупністю належних, достовірних та допустимих доказів провадження, які зазначені вище, та у своєму взаємозв`язку безсумнівно доводять його винуватість.

Суд приходить до висновку, що про доведеність вини обвинуваченого «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» та кваліфікує його дії за ч.5 ст.407 КК України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

Наведені докази винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення є взаємопов`язаними, такими, що доповнюють одне одного, є належними, допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

На підставі викладеного, суд вважає неспроможними доводи сторони захисту про незадовільний стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 як причину неприбуття до місця несення служби, та вважає обвинувачення доведеним.

Суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховуючи його ступінь тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставин, які у відповідності до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено. Обставиною, що обтяжує його покарання є рецидив злочинів.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено, що він раніше неодноразово судимий, має 8 судимостей, які не зняті та не погашені у встановленому законодавством порядку, останні рази: 01.06.2021 засуджений Тячівським районним судом Закарпатської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 02.06.2021 засуджений Тячівським районним судом Закарпатської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки 6 місяців, даний злочин вчинив під час іспитового строку за останнім вироком суду.

За час проходження служби обвинувачений ОСОБА_4 характеризується негативно, не завжди відповідальний та дисциплінований військовослужбовець, накази та розпорядження не виконує, схильний до вживання алкогольних напоїв.

При призначенні покарання обвинуваченому суд керується загальними засадами призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, дані про особу винного та обставини, що впливають на його покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України є тяжким злочином.

Суд зазначає, що на території України триває воєнний стан, а обвинувачений, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, зобов`язаний був непорушно дотримуватися Конституції України і законів України, військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свої навички і майстерність, а також твердо знати й зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватися правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно перебувати у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без відповідного дозволу командира (начальника).

На переконання суду, протиправна поведінка обвинуваченого суттєво знижує рівень військової дисципліни та боєготовність Збройних Сил України, що в умовах сьогодення є критично неприпустимим, а тому уникнення обвинуваченим покарання фактично сформує негативну думку інших військовослужбовців, відповідно до якої ухилення від виконання покладених на військовослужбовця обов`язків під час воєнного стану не призводить до адекватного скоєному покарання.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, а також наведені вище дані про особу обвинуваченого, та призначає йому покарання в межах санкції, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України у вигляді позбавлення волі.

Покарання є справедливим і достатнім для досягнення цілей покарання, визначених ст. 50 КК України, буде співрозмірним і достатнім для запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Крім того, на підставі ч.1 ст.71 КК України, оскільки обвинувачений після постановлення вироків від 01.06.2021 Тячівського районного суду Закарпатської області за ч.3 ст.185 КК України, яким він засуджений до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; та від 02.06.2021 Тячівського районного суду Закарпатської області за ч.3 ст.185 КК України, яким він засуджений до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки 6 місяців, вчинив даний злочин, не відбувши призначене покарання, суд до покарання, призначеного за даним вироком, повинен повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попередніми вироками.

З метою досягнення дієвості цього кримінального провадження, здійснення контролю за поведінкою обвинуваченого та забезпечення виконання вироку, суд вважає доцільним залишити щодо ОСОБА_4 запобіжний захід - тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Термін відбуття покарання обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто 08.06.2023.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373- 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуте покарання за викроками від 01.06.2021 Тячівського районного суду Закарпатської області за ч.3 ст.185 КК України, яким він засуджений до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; та від 02.06.2021 Тячівського районного суду Закарпатської області за ч.3 ст.185 КК України, яким він засуджений до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки 6 місяців, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк покарання рахувати з 08.06.2023, зарахувавши в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Вирок суду може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк з дня отримання його копії.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий : ОСОБА_1