Єдиний унікальний номер 341/1106/23
Номер провадження 1-кп/341/43/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття кримінального провадження

04 квітня 2024 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянув у судовому засіданні питання закриття кримінального провадження від 28.05.2023 № 0000058 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, з середньою освітою, не працює, не одружений, згідно зі ст. 89 не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 1 статті 126 КК України, та

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у АДРЕСА_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, з середньою спеціальною освітою, одружений, пенсіонер, не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 1 статті 125 КК України.

установив

Органи досудового розслідування обвинувачують ОСОБА_5 в умисному заподіянні ударів, які завдали фізичного болю і не заподіяли тілесних ушкоджень та ОСОБА_4 у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження за наступних викладених в обвинувальному акті обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.05.2023 близько 20 години 30 хвилин ОСОБА_5 , проходячи повз господарство подружжя Шиян, яке знаходиться у АДРЕСА_1 , і з якими він тривалий час перебуває у непривітних стосунках, побачив на подвір`ї ОСОБА_7 та розпочав з нею словесний конфлікт, під час якого у присутності дочки останньої ОСОБА_8 та невістки ОСОБА_7 ОСОБА_9 ображав жінку образливими та нецензурними словами.

На крики, що зчинилися під час словесного конфлікту, з городу прийшов ОСОБА_6 , який наблизився до хвіртки свого господарства і, перебуваючи на своєму подвір`ї, намагався заспокоїти ОСОБА_5 та припинити конфлікт.

Однак ОСОБА_5 , не припиняючи словесної суперечки, намагався нанести ОСОБА_7 та ОСОБА_6 удари штиковою лопатою, яку мав при собі, але не зміг цього зробити через наявність огорожі, яка розділяла обидві сторони.

Не маючи змоги нанести комусь з подружжя ОСОБА_10 удари лопатою, ОСОБА_5 наніс собі полотном лопати тілесне ушкодження у вигляді рани на зап`ясті лівої руки, з якої виступила кров, після чого він, погрожуючи подружжю Шиян в`язницею, обмазав своєю кров`ю хвіртку господарства Шиян та пішов до місця свого постійного проживання.

У цей час на крики, що зчинились на вулиці, з території свого господарства вийшли батьки ОСОБА_5 ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , які, побачивши свого сина із закривавленою рукою, розпочали з подружжям ОСОБА_10 , які вийшли на дорогу, словесний конфлікт.

Під час вказаного конфлікту у ОСОБА_5 виник умисел на заподіяння ОСОБА_6 фізичного болю.

З цією метою ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_6 та, маючи злість на останнього, реалізовуючи свій злочинний умисел на завдання потерпілому фізичного болю, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_6 і бажаючи їх настання, діючи на ґрунті тривалих непривітних стосунків, умисно наніс останньому один удар рукою у потиличну ділянку голови, чим завдав ОСОБА_6 фізичного болю, не спричинивши при цьому тілесних ушкоджень.

Від отриманого удару ОСОБА_6 впав на землю, після чого до дій ОСОБА_5 активно приєднався його батько ОСОБА_4 , який, сів зверху на ОСОБА_6 і почав наносити йому удари руками у різні ділянки тіла.

Побачивши це, на допомогу своєму чоловіку кинулась ОСОБА_7 і, коли вона підійшла до останнього, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, маючи злість на жінку через тривалі непривітні стосунки, вирішив заподіяти фізичний біль ще й ОСОБА_7 .

З цією метою ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел на завдання потерпілій фізичного болю, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_7 і бажаючи їх настання, діючи на ґрунті тривалих непривітних стосунків, умисно наніс останній один удар рукою у потиличну ділянку голови, чим завдав ОСОБА_7 фізичного болю, не спричинивши при цьому тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_5 органи досудового розслідування кваліфікували за частиною 1 статті 126 КК України, а саме як вчинення умисних дій, які виразились в умисному завданні ударів, що завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Крім того, досудовим розслідуванням установлено, що 27.05.2023 близько 20 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого постійного проживання, почув звуки словесного конфлікту, що виник на вулиці, поблизу господарства подружжя ОСОБА_10 , яке знаходиться у АДРЕСА_1 , між його сином ОСОБА_5 та подружжям ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з якими тривалий час існують непривітні стосунки.

Вийшовши зі своєю дружиною ОСОБА_11 на дорогу, ОСОБА_4 побачив свого сина, у якого з руки текла кров і, не з`ясовуючи що сталось, він розпочав зі своїм сусідом ОСОБА_6 словесний конфлікт, під час якого вирішив спричинити останньому тілесні ушкодження.

З цією метою ОСОБА_4 підійшов ближче до ОСОБА_6 , який у цей час з метою уникнення подальшого конфлікту попрямував до свого господарства.

Однак, ОСОБА_5 , випередивши свого батька, підбіг до ОСОБА_6 і, маючи злість на останнього, реалізовуючи свій злочинний умисел на завдання потерпілому фізичного болю, умисно наніс ОСОБА_6 один удар рукою у потиличну ділянку голови.

Від отриманого удару ОСОБА_6 впав на землю, після чого до дій ОСОБА_5 активно приєднався його батько ОСОБА_4 , який, реалізуючи свій злочинний умисел на заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, сів зверху на ОСОБА_6 і, маючи злість на останнього, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки щодо здоров`я потерпілого та бажаючи їх настання, діючи на ґрунті тривалих непривітних стосунків, умисно наніс лежачому на землі ОСОБА_6 декілька ударів руками у ділянку голови, грудної клітки, живота, правої та лівої верхніх кінцівок, у результаті чого спричинив ОСОБА_6 фізичний біль та тілесні ушкодження у вигляді саден у ділянках голови, грудної клітки та правої верхньої кінцівки, подряпин у ділянці голови, синців в ділянках носа та обох параорбітальних ділянок, грудної клітки, живота, правої та лівої верхніх кінцівок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_4 органи досудового розслідування кваліфікували за частиною 1 статті 125 КК України, а саме як вчинення умисних дій, які полягали в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження.

Саме в межах пред`явленого обвинувачення суд розглядає це кримінальне провадження.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 подали до суду 13.03.2024 та 04.04.2024 заяви про відмову від приватного обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . У заявах просили закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

У судовому засіданні 04.04.2024 потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вказані заяви підтримали, зазначили, що розуміють наслідки їх задоволення та просять задовольнити такі.

Крім того, потерпілий ОСОБА_6 у заяві від 04.04.2024 просив залишити його цивільний позов до ОСОБА_5 без розгляду, що підтримав і в судовому засіданні.

Прокурор щодо закриття кримінального провадження не заперечив.

Обвинувачені проти закриття кримінального проваджень не заперечили.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для закриття кримінального та залишення цивільного позову без розгляду, суд виходить з наступного.

Ухвалою суду від 25 липня 2023 року матеріали кримінального провадження від 28.05.2023 № 0000058 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 1 статті 126 КК України, та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, об`єднано в одне провадження з кримінальним провадженням від 21.04.2023 № 0000041 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, та ухвалено розглядати у межах однієї справи під ЄУН 341/1106/23.

Як зазначено 13.03.2024 та 04.04.2024 потерпілі в межах кримінального провадження від 28.05.2023 № 0000058 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали заяви про відмову від приватного обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

При цьому в судовому засіданні 04.04.2024 потерпілі підтвердили, що наявне у їхніх заявах від 04.04.2024 прохання про закриття кримінального провадження № 0000041 є помилковим і вони відмовляються від приватного обвинувачення саме у кримінальному провадженні від 28.05.2023 № 0000058, про що писали у заявах від 13.03.2024.

Таким чином, суд розглядає заяви потерпілих про відмову від приватного обвинувачення та питання закриття кримінального провадження саме у частині кримінального провадження від 28.05.2023 № 0000058 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 1 статті 126 КК України, та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 1 статті 125 КК України.

Згідно з приписами статті 26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник, відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Згідно з частиною сьомою статті 284 КПК України, якщо обставини, передбачені пунктом 7 частини першої цієї статті, виявляються під час судового розгляду, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 477 КПК України кримінальні правопорушення, передбачені статтею 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження), частиною першою статті 126 (умисне завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, без обтяжуючих обставин) належать до кримінальних правопорушень, провадження щодо яких є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до змісту обвинувального акта обтяжуючі обставини відсутні.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що кримінальне провадження від 28.05.2023 № 0000058 здійснюється у формі приватного обвинувачення і за наявності заяв потерпілих про відмову від обвинувачення відповідно до вимог пункту 7 частини першої статті 284 КПК України наявні правові підстави для закриття цього кримінального провадження.

Щодо заявленого потерпілим ОСОБА_6 в межах кримінального провадження від 28.05.2023 № 0000058 цивільного позову до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення 15670,0 грн матеріальної шкоди та 100000,0 грн моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. У разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення суд відмовляє в позові. У разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, чи в разі відсутності події кримінального правопорушення. У такому випадку суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Водночас вирішення цивільного позову при закритті кримінального провадження, у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, суперечить вказаним вище нормам закону.

Крім того, відповідно до пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Як зазначено, цивільний позивач ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні подав 04.04.2024 заяву про залишення його позову без розгляду, яку підтримав у судовому засіданні, що не суперечить засадам кримінального судочинства.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що цивільний позов ОСОБА_6 , поданий в межах кримінального провадження від 28.05.2023 № 0000058, до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення 15670,0 грн матеріальної шкоди та 100000,0 грн моральної шкоди, необхідно залишити без розгляду.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченим не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі приписів статті 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 125, 126 КК України, статтями 100, 284, 371, 372, 477 КПК України, суд

постановив

Закрити кримінальне провадження від 28.05.2023 № 0000058 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 1 статті 126 КК України, та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, у зв`язку з відмовою потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Цивільний позов ОСОБА_6 , поданий в межах кримінального провадження від 28.05.2023 № 0000058, до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення 15670,0 грн матеріальної шкоди та 100000,0 грн моральної шкоди залишити без розгляду.

Розгляд справи ЄУН 341/1106/23 продовжити в межах кримінального провадження від 21.04.2023 № 0000041 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 1 статті 125 КК України.

Речові докази:

- дві рентгенограми формату А4 на ім`я ОСОБА_6 та одну рентгенограму формату А4 на ім`я ОСОБА_7 вважати повернутими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ;

-два описи до рентгенограм на 2-х аркушах, протокол № 3213 до клінічного обстеження хворого приймального відділення на ім`я ОСОБА_7 , протокол № 3214 до клінічного обстеження хворого приймального відділення на ім`я ОСОБА_6 вважати повернутими КНП «Галицька лікарня».

Ухвалу може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали, якщо така не скасована, після постановлення ухвали апеляційним судом.

СуддяОСОБА_12