КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №757/2099/24-к Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-сс/824/1609/2024 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.01.2024,

за участю :

заявника ОСОБА_6

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.01.2024 відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 06.12.2023.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, щоадвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернулась до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Проте, факти, викладені у скарзі та доданих до неї документах не свідчать про вчинення кримінального правопорушення, про що повідомлено заявника листом від 25.12.2023 вих. № 39946-23/к/11-02-22690/23. Враховуючи вищевикладене, невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення особою, вказаною у скарзі та доданих до неї документів, відповідає вимогам діючого законодавства, а відтак слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , посилаючись на незаконність ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.01.2024 просить її скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 , та зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві розглянути та невідкладно зареєструвати подану 06.12.2023 року адвокатом ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 370 КК України до ЄРДР та розпочати за цією заявою досудове розслідування.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що у заяві ОСОБА_7 було чітко зазначено всі відомі йому обставини кримінального правопорушення, яких достатньо для внесення відомостей до ЄРДР зокрема:

- що вчинено злочин - провокація підкупу. Попередня правова кваліфікація - ст. 370 КК України;

- ким вчинено злочин - злочин вчинено ОСОБА_8 у зговорі зі службовими особами Департаменту стратегічних розслідувань. Так, ОСОБА_8 подав заяву вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення на ім?я Начальника управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України полковника поліції ОСОБА_9 . Хто саме з працівників Департаменту стратегічних розслідувань здійснював злочинні дії, ОСОБА_7 - невідомо, але ці обставини підлягають перевірці під час досудового розслідування;

- короткий виклад обставин - у заяві зазначено, що заявником у кримінальному провадженні є громадянин Грузії, ОСОБА_8 , дії якого, на думку ОСОБА_7 є прямо продиктовані зі сторони працівників Департаменту стратегічних розслідувань з ціллю дискредитації Заступника Директора департаменту;

- начальника відділу представництва інтересів держави в судах Юридичного департаменту Державної митної служби України ОСОБА_7 . Після того, як ОСОБА_10 було подано формальну заяву про кримінальне правопорушення, службовими особами Департаменту стратегічних розслідувань було здійснено ряд незаконних негласних слідчих дій з метою свідомого притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за злочин, щодо якого було вжито низку заходів щодо його провокації.

Водночас, уповноваженими особами Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Києві, інформацію по заяві ОСОБА_7 протизаконно не внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, чим було порушено порядок, який встановлений нормами КПК України та іншими нормативно-правовими актами, при проведенні перевірки заяви останнього про вчинення кримінального правопорушення.

Також апелянт зазначає, що заява ОСОБА_7 містить опис протизаконних дій, які полягають у втручанні з боку працівників правоохоронних органів та використання отриманих внаслідок цього доказів проти ОСОБА_7 , що унеможливлює право останнього справедливе розслідування. У заяві про злочин зазначені беззаперечні підстави для внесення вказаних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення безпосереднього досудового розслідування. В заяві про кримінальне правопорушення були зазначені всі відомі ОСОБА_7 обставини, інші обставини злочину, про який повідомляв ОСОБА_7 мали бути з`ясовані під час досудового розслідування в межах кримінального провадження, якщо б його було відкрито. Так, в заяві про злочин було повідомлено, що в провадженні Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві за процесуального керівництва прокурорів відділу Київської міської прокуратури перебувають матеріали кримінального провадження за №0000326 від 01.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України (зловживання впливом), в межах якого ОСОБА_7 протиправно оголошено про підозру.

Крім того, апелянт вказує, що вже достовірно відомо, що ОСОБА_10 був заявником щонайменше в 10-ти аналогічних кримінальних провадженнях. Даний факт свідчить про те, що останній активно співпрацює з правоохоронними органами, зокрема, подає формальні заяви про кримінальні правопорушення за вказівками цих співробітників, очевидно, що за певну матеріальну чи іншу винагороду. Даний факт, свідчить про те, що ОСОБА_10 не є випадковим заявником, а є професійним підставним заявником у кримінальних провадженнях Департаменту стратегічних розслідувань.

Апелянт зазначає, що перевірка доводів, наведених у вказаній заяві, її обґрунтованість, підтвердження даних, які достовірно свідчили про наявність ознак ймовірного кримінального правопорушення інші обставини та докази мали бути перевірені під час досудового розслідування після відкриття кримінального провадження. ОСОБА_7 просив розпочати досудове розслідування для того, щоб перевірити викладені ним факти, підтвердити чи спростувати їх в ході розслідування, що можуть здійснити правоохоронні органи та, що не підвладно ОСОБА_7 , який не має повноважень правоохоронця, він не може здійснювати досудове розслідування та надати докази обставин, які вказані у його заяві, він просив здобути ці докази працівниками державного бюро розслідувань. Очевидно, що ОСОБА_7 , станом на день подання заяви про злочин, не міг надати докази вчинення службовими особами Департаменту стратегічних розслідувань злочину відносно нього за співпраці з ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити,дослідивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, з таких підстав.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернулась до Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, в якій просила задовольнити скаргу та зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві невідкладно зареєструвати подану нею 06.12.2023 заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 370 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати за цією заявою досудове розслідування.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя виходив з того, що факти, викладені у скарзі та доданих до неї документах, тобто заяві адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 щодо можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 370 КК України, не свідчать про вчинення кримінального правопорушення, про що повідомлено заявника листом від 25.12.2023 вих. № 39946-23/к/11-02-22690/23, що відповідає вимогам діючого законодавства, а тому підстави для задоволення скарги відсутні.

Проте, з таким висновком слідчого судді колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Частиною 4 наведеної статті встановлено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно із ч.2 ст. 218 КПК України якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він зобов`язаний протягом п`яти днів з дня встановлення таких обставин письмово повідомити про них прокурора та проводити розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Між тим, розглядаючи скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , слідчий суддя доводи скарги в повному обсязі не перевірив та не дав належної оцінки відомостям, викладеним у заяві адвоката ОСОБА_6 , в тому числі і не проаналізував обставини та мотиви, з яких керівник першого СВ територіального управління ДБР розташованого у м. Києві дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і відмовив у її задоволенні тому, що факти, викладені у скарзі та доданих до неї документах не свідчать про вчинення кримінального правопорушення, про що повідомлено заявника листом від 25.12.2023 р. ТУ ДБР.

Однак, перевіркою матеріалів скарги встановлено, що заява про вчинення кримінального правопорушення була направлена адвокатом ОСОБА_6 безпосередньо до ДБР, яке в подальшому перенаправило її до Територіального управління ДБР, розташованого в м. Києві і згідно із відповіддю керівника першого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_11 , підставою для невнесення відомостейпро кримінальне правопорушення до ЄРДР стало те, що заява адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 не містила достатніх та обґрунтованих даних, які б достовірно свідчили про наявність ознак ймовірного кримінального правопорушення, підслідного, згідно ч.4 ст. 216 КПК України, саме органам ДБР.

Водночас, як слідує зі змісту заяви адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , то в ній йшлося про вчинення кримінального правопорушення, в тому числі і з боку працівників правоохоронних органів, кримінальні правопорушення щодо яких покликані розслідувати саме органи Державного бюро розслідувань, окрім того, аналіз форми та змісту заяви свідчить про те, що вона містить викладення обставин, які на думку адвоката ОСОБА_6 , указують на вчинення кримінального правопорушення, а також посилання на правову кваліфікацію цього кримінального правопорушення. Колегія суддів звертає увагу на те, що заявником у заяві про вчинене кримінальне правопорушення окрім зазначених вище обставин зазначені усі складові, які на думку заявника утворюють склад кримінального правопорушення.

Зазначене дає підстави стверджувати, що дана заява адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , є заявою про кримінальне правопорушення, яка відповідає вимогам ч. 5 ст. 214 КПК України і містить достатньо відомостей про виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а відтак уповноважена особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язана була прийняти та зареєструвати таку заяву, внести по вказаній заяві відомості до ЄРДР, та розпочати проведення перевірки в рамках кримінального провадження, відповідно до вимог ст. 214 КПК України.

Однак, уповноваженою особою ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, після отримання зазначеної заяви, в порушення вимог ч.1 ст. 214 КПК відомості про кримінальне правопорушення за заявою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були, чим було допущено бездіяльність.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що слідчим суддею під час розгляду скаргиадвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 були допущенні порушення вимог КПК України у контексті ст. 412 КПК України, які є істотними, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.01.2024 підлягає скасування з постановленням нової ухвали, якою скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 слід задовольнити та зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 від 06.12.2023.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.01.2024, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 06.12.2023 скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити та зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні відомості, які викладено в заяві про вчинення кримінального правопорушення адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 від 06.12.2023.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4