ЄУН № 337/3495/24
Провадження № 1-кс/337/412/2024
УХВАЛА
Підозрюваний ОСОБА_6 , доставлений до приміщення суду конвоєм.
В обґрунтування заявленого клопотання органом досудового розслідування зазначено, 18.06.2024 приблизно о 10 годині 20 хвилин, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою швидкого та незаконного збагачення, у період дії правового режиму воєнного стану в Україні, який введено в дію відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, всупереч волі потерпілої та незважаючи на її заборону використовувати її мобільний телефон, відкрито викрав в кімнаті мобільний телефон марки "Nokia C21" в корпусі темно-сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 вартістю 2700грн, який належить потерпілій ОСОБА_7 .
При цьому, потерпіла ОСОБА_7 вимагала повернути належний їй мобільний телефон, водночас ОСОБА_6 , не зважаючи на вимоги потерпілої, діючи відкрито, продовжуючи утримувати при собі викрадене майно, вибіг із квартири та зник з місця вчинення злочину.
18 червня 2024 року о 13 годині 14 хвилин (фактично затриманий о 10 годині 40 хвилин 18 червня 2024 року) ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 на затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
18 червня 2024 року о 19 годині 45 хвилин ОСОБА_6 булоповідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.
Обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:
- протоколом допиту в якості потерпілої ОСОБА_7 , в ході якого остання пояснила, що 18 червня 2024 року близько 10 години 20 хвилин до неї до квартири зайшов її сусід ОСОБА_8 , який був у збудженому стані. Потерпіла в цей час знаходилась на кухні, після чого направилась до своєї кімнати у квартирі. Руслан випередив її та зайшов до її кімнати перший, сів на ліжко потерпілої. В подальшому, коли потерпіла зайшла до своєї кімнати, ОСОБА_8 встав з ліжка, забрав мобільний телефон потерпілої «Nokia C21» в корпусі темно-сірого кольору, який знаходився біля входу до її кімнати, відштовхнув потерпілу та побіг з квартири на вулицю, де зник в невідомому напрямку;
- протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_7 , в ході якого остання підтвердила надані неї раніше покази та показала в приміщенні квартири всі обставини вчиненого відносно неї кримінального правопорушення ОСОБА_6 ;
- протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_9 , яка пояснила, що 18 червня 2024 року приблизно о 10 годині 20 хвилин вона із сусідньої від неї квартири АДРЕСА_4 почула голосні крики своєї сусідки ОСОБА_7 , після чого підійшла до своїх вхідних дверей до квартири, щоб у глазок дверей подивитись на обстановку ззовні. Вона побачила, як відчиняються вхідні двері від квартири АДРЕСА_4 із внутрішньої сторони. Свідок відчинила в цей момент свої двері, та побачила, як ОСОБА_8 побіг сходами вниз, при цьому тримаючи в своїй правій руці сенсорний мобільний телефон в корпусі темного кольору. Свідок побігла за ОСОБА_8 у спробі наздогнати останнього, при цьому кричала йому, щоб він зупинився, однак останній зник у напрямку вул. Ентузіастів в м. Запоріжжя. Після цього, свідок повернулась до себе додому та викликала працівників поліції;
- протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 , в ході якого остання підтвердила надані нею раніше покази та на місці показала відомі їй обставини події;
- протоколом затримання ОСОБА_6 18 червня 2024 року о 13 годині 14 хвилин, в ході якого у останнього було вилучено мобільний телефон «Nokia» в корпусі темного кольору, який упаковано до паперового конверта. ОСОБА_6 при цьому пояснив, що даний мобільний телефон він взяв у потерпілої ОСОБА_7 лише на деякий час.
Клопотання слідчого СВ ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області відповідає вимогам ст.184 КПК України.
Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_6 , саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою , оскільки ОСОБА_6 , раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, та кримінальних проступків із застосуванням насильства, який ніде не працює , законного джерела доходу не має, що свідчить про наявність ризиків вчинення останнім кримінальних правопорушень, постійного джерела доходу та стійких соціальних зв`язків не має. Наразі, підозрюється у вчинені тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за який може бути засуджений до позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а тому з метою уникнення від притягнення до кримінальної відповідальності та подальшого покарання за вчинення тяжкого кримінального правопорушення, може зникнути та переховуватись від органу досудового розслідування та суду.
Прокурор в судовому засіданні вважає клопотання законним та обґрунтованим, підтримав його та просив задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_6 , заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки кримінального правопорушення він не вчиняв, але провина є. Потерпіла сама віддала йому мобільний телефон, який він мав намір згодом повернути, тому просив в задоволенні клопотання відмовити.
Захисник адвокат ОСОБА_5 , заперечував проти застосування до його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчим та прокурором не доведенні ризики на які вони посилаються, відсутні докази про вплив підозрюваного на потерпілу та свідка, не надано доказів про обґрунтованість підозри.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані до нього матеріали, вислухавши пояснення учасників процесу, дійшов наступного висновку.
Органом досудового розслідування встановлена наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
18.06.2024 р. підозрюваного ОСОБА_6 , затримано в порядку ст.208 КПК України о 13:14 годині (фактичний час затримання 10:40 год.).
Органом досудового розслідування встановлена наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.
19.06.2024 р. о 14:02 годині підозрюваному ОСОБА_6 , у присутності захисника вручено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 2, ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.
Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою» подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинно бути мотивованим і містити підстави для обрання такого запобіжного заходу.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Клопотання слідчого вмотивоване тим, що досудовим слідством встановлена причетність підозрюваного ОСОБА_6 , до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Орган досудового розслідування послався на існування ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 , раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, відповідних висновків не зробив, наразі підозрюється у вчиненні тяжкого злочинупроти життя та здоров`я особи, кваліфікованого як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі, а тому з метою уникнення від притягнення до кримінальної відповідальності та подальшого покарання за вчинення тяжкого кримінального правопорушення, може зникнути та переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Орган досудового розслідування послався також на існування ризиків, передбачених п. п. 2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки з метою уникнення покарання, ОСОБА_6 , буде незаконно впливати на потерпілу та свідка у даному кримінальному провадженні, в тому числі й шляхом погроз, умовлянь схилити їх до дачі неправдивих показів, що вплине на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст.91 КПК України підлягають доказуванню. Окрім того, підозрюваний, перебуваючи на волі , останній не буде виконувати обов`язки покладені на особу при обранні інших запобіжних заходів, у зв`язку з чим ОСОБА_6 , не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, що дає підстави вважати, що найбільш ефективним запобіжним заходом відносно підозрюваного ОСОБА_6 , та таким, що забезпечить неупередженість повноту та всебічність процесу досудового розслідування в даному випадку, буде тримання під вартою.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, а тому Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Виходячи із приписів ст. 184 КПК України слідчий (прокурор), як в клопотанні, так і в суді, зобов`язаний зазначити один або кілька ризиків, вказаних у ст. 177 КПК України, послатися на обставини, на підставі яких він дійшов висновку про наявність такого ризику або ризиків у вигляді відповідних дій підозрюваного, і на докази, що підтверджують ці обставини.
Згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Згідно ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Заперечення захисника та обвинуваченого, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає необґрунтованими, оскільки захисником належним чином не доведено та не додано доказів які б спростовували наявність ризиків , передбачених ст.177 КПК України, на які посилається прокурор в клопотанні.
Оцінивши надані слідчому судді матеріали справи, вислухавши пояснення слідчого та прокурора, які підтримали клопотання, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання, слідчий суддя враховуючи всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості , виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, з метою забезпечення високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні кримінального правопорушення. Крім того, враховуючи особу підозрюваного, який раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, наразі підозрюється у вчиненні тяжкого злочинупроти життя та здоров`я особи, кваліфікованого як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до десяти років, що підтверджується обґрунтованою підозрою вчинення ОСОБА_6 , вказаного злочину, тобто останній є особою, яка не шанує закони держави в якій живе та не додержується їх, а тому з метою уникнення від притягнення до кримінальної відповідальності та подальшого покарання за вчинення тяжкого кримінального правопорушення, може зникнути та переховуватись від органу досудового розслідування та суду.Застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного неможливо, оскільки, підозрюваний знаходячись на волі, з метою уникнення покарання, може буде незаконно впливати на потерпілу з якою мешкає в одній квартирі та свідка, яка є його сусідкою, в тому числі й шляхом погроз, умовлянь схилити їх до дачі неправдивих показів, перебуваючи на волі останній не буде виконувати обов`язки покладені на особу при обранні інших запобіжних заходів, дані про те, що обвинувачений за станом здоров`я не може утримуватись в умовах СІЗО в матеріалах клопотання відсутні, та при розгляді клопотання слідчому судді таких відомостей не надано. ОСОБА_6 , не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, що дає підстави вважати, що найбільш ефективним запобіжним заходом відносно підозрюваного ОСОБА_6 , та таким, що забезпечить неупередженість повноту та всебічність процесу досудового розслідування в даному випадку, буде тримання під вартою з ізоляцією від суспільства , що відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так потерпілу і свідка, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Слідчий суддя, керуючись п.1 ч.4 ст.183 КПК України, при постановленні даної ухвали, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177,178 КПК України, вважає за необхідне не визначати підозрюваному розмір застави, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочинупроти життя та здоров`я особи, яке кваліфіковане як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.
Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст. ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,196,197, 202, 205, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60(шістдесят) діб.
Строк тримання під вартою відраховувати з дня фактичного затримання підозрюваного з 18 червня 2024 року до 16 серпня 2024 року включно.
Строк дії ухвали про застосування до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 16 серпня 2024 року.
Утримувати підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під арештом в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор».
Повідомити про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області, начальника ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».
Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити прокурору, підозрюваному та захиснику та направити до Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» для виконання

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її постановлення, а підозрюваним з дня вручення її копії.

Повний текст ухвали складений 20.06.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1