Справа №592/5982/24 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/325/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА

Іменем України

15 травня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 592/5982/24 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.04.2024 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки пред`явлена його підзахисному підозра за ч. 3 ст. 332 КК є необгрунтованою, ризики наведені в клопотанні слідчого не підтверджуються матеріалами клопотання, підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, постійно проживає в м. Суми, одружений, має неповнолітню доньку, офіційно працевлаштований, є єдиним лікарем у відділенні, має відстрочку від мобілізації, раніше не судимий, позитивно характеризується за місце роботи і керівництво лікарні просило не обирати ОСОБА_11 найсуворіший запобіжний захід.

13.04.2024 до Ковпаківського районного суду м. Суми, з клопотанням, погодженим із прокурором Окружної прокуратури м. Суми, звернувся слідчий СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК, у сприянні організації незаконного переправляння особи через державний кордон України шляхом надання засобів, порад та вказівок, вчиненого за попередньою змовою групою осіб та з корисливих мотивів в межах кримінального провадження № 0000149 від 21.11.2023.

11.04.2024 ОСОБА_11 було затримано в порядку ст. 208 КПК, а 12.04.2024 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 332 КК.

Зважаючи на те, що встановлені ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного в даному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий просив застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.04.2024 клопотання слідчого задоволене частково і до підозрюваного ОСОБА_11 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 09.06.2024 включно із визначенням застави в розмірі 121120 грн та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК. Своє рішення слідчий суддя суду першої інстанції умотивував тим, що стороною обвинувачення доведена обґрунтованість підозри ОСОБА_11 в інкримінованому йому правопорушенні, існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, і недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки на даній стадії досудового розслідування. При цьому слідчий суддя визнав недоведеним ризик, передбачений ч. 5 ст. 177 КПК.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора ОСОБА_7 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, відповідно ч. 2 ст. 177 КПК, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті. Здійснивши розгляд клопотання слідчого та задовольнивши його частково, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про застосування відносно ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а не обрання будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого ч. 1 ст. 176 КПК, та дотримався вимог ст. 176, 177, 178, 183 і 194 КПК, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання особи під вартою, а саме наявність у органу досудового розслідування щодо ОСОБА_11 обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, на які вказував слідчий у своєму клопотанні, а також відсутність об`єктивних обставин, які б вказували на можливість застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленим ризикам.

При встановленні факту наявності обґрунтованої підозри колегія суддів також враховує і усталену судову практику з цього питання ЄСПЛ, який у своїх численних рішеннях (зокрема від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, п. 175) і від 20.03.1997 у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria) визначив, що слідчий суддя, оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення». «Факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу» («Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom), рішення від 28.10.1994, заява № 14310/88). Питання про те, що «тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою» (п. 3 рішення від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v. Italy), заява № 9627/81).

Таким чином, всупереч доводів захисника ОСОБА_8 наявні докази для визнання підозри обґрунтованою є достатніми, а доведення факту вчинення кримінальних правопорушень є завданням подальшого досудового розслідування.

Незважаючи на те, що на стадії застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний дослідити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК, а також встановити, чи доводять надані стороною обвинувачення докази наявність обставин, зазначених в ч. 1 ст. 194 КПК, але в той же час цей же слідчий суддя позбавлений процесуальної можливості встановлювати будь-які фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та давати безпосередньо оцінку доказам його вчинення.

Мають місце і заявлені у клопотанні слідчого ризики того, що ОСОБА_11 перебуваючи на свободі, може переховуватись від органу досудового розслідування, суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні. При цьому врахування тяжкості кримінального правопорушення у даному випадку має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинене кримінальне правопорушення, а також обставини його вчинення підвищують ризик того, що ОСОБА_11 може чинити спроби перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Є обґрунтованим і ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК, враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_11 , зокрема те, що він обіймаючи посаду завідувача відділення, лікаря-психіатра підрозділу КНП СОР «ОКСЛ» матиме безперешкодний доступ до медичної документації закладу охорони здоров`я та з метою уникнення кримінальної відповідальності може підробити або знищити наявну документацію, яка має значення для кримінального провадження.

Також ОСОБА_11 може незаконно впливати на іншого підозрюваного, свідків, в даному провадженні, частина з яких є його підлеглими і обізнані про перебування потерпілого в закладі охорони здоров`я. При цьому статусу підозрюваного ОСОБА_11 набув лише 12.04.2024, а тому, враховуючи посаду яку він обіймає, можливість вчинення ним певних дій на перешкоджання здійсненню кримінального провадження, збільшилася.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК, є необґрунтованими і задоволенню не підлягають, оскільки при розгляді клопотання прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які вказують на наявність цих ризиків.

Що стосується тверджень апеляційної скарги захисника про наявність у ОСОБА_11 міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, дружини, неповнолітньої доньки, постійно місця роботи, позитивної характеристики, хоч і мають місце, але повинні враховуватись разом з іншими обставинами у справі у їх сукупності. При цьому вказані захисником обставини не стали стримуючими факторами від протиправних дій згідно повідомленої ОСОБА_11 підозри.

Отже, застосування до ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави є таким, що в повній мірі відповідає наведеним вище нормам закону, правовим позиціям ЄСПЛ та обставинам цього кримінального провадження і на даному етапі кримінального провадження зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Визначення ОСОБА_11 застави в розмірі 121120 грн в повній мірі відповідає нормам кримінального процесуального закону та фактичним обставинам кримінального провадження і є достатнім та необхідним для запобігання визначених слідчим суддею ризиків та забезпечення його належної процесуальної поведінки, а підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного, не убачається, оскільки розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання перешкоджати встановленню істини у провадженні.

До того ж колегія суддів враховує, що станом на час апеляційного перегляду ОСОБА_11 вніс заставу і звільнений з-під варти.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і умотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, у зв`язку з чим приходить висновку про залишення судового рішення без змін, а поданої апеляційної скарги без задоволення

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.04.2024 відносно ОСОБА_12 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4