Справа № 683/629/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинів кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старокостянтинів Хмельницької області, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, військовослужбовця Збройних Сил України, солдата, навідника 3 аеромобільного віділення 2 аеромобільного взводу 6 аеромобільної роти 2 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 (46 окремої автомобільної бригади), зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України у військовому званні «солдат», перебуваючи на посаді навідника 3 аеромобільного віділення 2 аеромобільного взводу 6 аеромобільної роти 2 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 (46 окремої аеромобільної бригади), на порушення вимог ст.178 Цивільного кодексу України, п. 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» № 2471-12 від 17.06.1992, а також в порушення вимог п.п. 9, 11, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, та п. 8.1, 8.9, 12 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також бойових припасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, які забороняють носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут без відповідного дозволу бойових припасів, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, вчинив незаконне поводження із бойовими припасами за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, перебуваючи на бойовому завданні поблизу м. Мар`янки Донецької області, знайшов споряджений корпус промислово виготовленої бойової ручної осколкової оборонної гранати «Ф-1» з уніфікованим

підривачем (запалом) типу «УЗРГМ»; 60 патронів стрілецької вогнепальної зброї калібру 5,45 мм, які є проміжними патронами з кулею зі сталевим осердям, виробництва Барнаульського верстатобудівного заводу, м. Барнаул, СРСР, 1991 р.в., до автоматів (АК-74, АКС-74, АКС-74У), ручного кулемета РКК-74, та іншої зброї калібру 5,45x39 мм; 3 патрони стрілецької вогнепальної зброї калібру 7,62 мм, які є гвинтівковими патронами з кулею зі сталевим осердям, до гвинтівки конструкції Мосіна зразка 1891/1930 років, карабінів зразків 1938 та 1944 років, ручного кулемету «РКД», снайперської гвинтівки « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та іншої автоматичної зброї, виробництва фірми ARSENAL JSCo, м. Казантик, Болгарія, 2022 р.в.; 30 патронів стрілецької вогнепальної зброї калібру 5,56x45 мм С77, виробництва фірми «Industries Valcartier Inc.», Канада, 2012 року випуску до штурмових гвинтівок калібру 5,56x45 мм; 1 патрон калібру 12,7 мм із запалювальною кулею миттєвої дії «МДЗ» (7-3-2) виробництва Ульяновского машинобудівного заводу, м. Ульяновск, СРСР, 1981 року випуску, до кулеметів ДШК та БС; та 40 мм гранатометний постріл типу «М433», виробництва США, після чого, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, усвідомлюючи те, що бойові припаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обігу і не можуть знаходитись у власності громадян без спеціального дозволу, не маючи передбаченого законом дозволу на поводження з бойовими припасами, умисно незаконно забрав вказані боєприпаси, які поклав собі у сумку, тим самим здійснивши незаконне їх придбання, а в подальшому перевіз вищезазначені бойові припаси до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де почав їх незаконно зберігати без передбаченого законом дозволу.

25 січня 2024 року в період часу з 16 год. 08 хв. по 17 год. 22 хв. в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено споряджений корпус промислово виготовленої бойової ручної осколкової оборонної гранати «Ф-1» з уніфікованим підривачем (запалом) типу «УЗРГМ»; 60 патронів стрілецької вогнепальної зброї, 5,45 мм, які є проміжними патронами з кулею зі сталевим осердям, виробництва Барнаульського верстатобудівного заводу, м. Барнаул, СРСР, 1991 р.в., до автоматів (АК-74, АКС-74, АКС-74У), ручного кулемета РКК-74, та іншої зброї калібру 5,45x39 мм; 3 патрони стрілецької вогнепальної зброї, 7,62 мм, які є гвинтівковими патронами з кулею зі сталевим осердям, до гвинтівки конструкції Мосіна зразка 1891/1930 років, карабінів зразків 1938 та 1944 років, ручного кулемету «РКД», снайперської гвинтівки « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та іншої автоматичної зброї, виробництва фірми ARSENAL JSCo, м. Казантик, Болгарія, 2022 р.в.; 30 патронів стрілецької вогнепальної зброї, які є патронами калібру 5,56x45 мм С77, виробництва фірми «Industries Valcartier Inc.», Канада, 2012 р.в. до штурмових гвинтівок калібру 5,56x45 мм; 1 патрон 12,7 мм із запалювальною кулею миттєвої дії «МДЗ» (7-3-2), виробництва Ульяновского машинобудівного заводу, м. Ульяновск, СРСР, 1981 року випуску, до кулеметів ДШК та БС, які є військовими боєприпасами.

Крім того, 14 лютого 2024 року в період часу з 12 год. 13 хв. по 12 год. 22 хв. за місцем проживання ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 в ході проведення огляду місця події на підставі добровільної заяви ОСОБА_4 було вилучено також 40 мм гранатометний постріл типу «М433», виробництва США, який відноситься до категорії боєприпасів.

Свою вину у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення ОСОБА_4 визнав у повному обсязі та пояснив, що на початку січня 2024 року він перебував у зоні бойових дій біля АДРЕСА_2 , де на позиції виявив гранату «Ф-1» із запалом, 60 патронів до автоматів АК, 3 патрони до ручного кулемету, 30 патронів до гвинтівок та по одному патрону та гранатометному пострілу, які поклав собі у рюкзак, а в подальшому перевіз за місцем свого проживання у будинок АДРЕСА_1 , де зберігав в якості сувенірів. 25 січня 2024 року за місцем його проживання було проведено обшук, в ході якого у нього знайшли та вилучили вказані боєприпаси, окрім 40 мм гранатометного пострілу типу «М433», оскільки той десь закотився, а він про нього не повідомив. В подальшому, 14 лютого 2024 року в ході огляду місця події, який проводився на підставі його добровільної заяви за місцем його проживання, він добровільно видав працівникам поліції один 40 мм гранатометний постріл типу «М433», який на той час вже віднайшов.

Незважаючи на повне визнання ОСОБА_4 своєї вини у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, його вина також підтверджується іншими безпосередньо дослідженими судом доказами.

Так, за даними протоколу обшуку від 25 січня 2024 року та фототаблиці до нього вбачається, що в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 у житловому будинку АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено предмети ззовні схожі на корпус гранати «Ф-1», на підривач ручної гранати типу УЗРГ, на набій калібру 12,7 мм із кулею « ІНФОРМАЦІЯ_3 », а також 3 предмети, ззовні схожі на набої, 30 предметів ззовні схожих на набої калібру 5,56 мм, 60 предметів ззовні схожих на набої калібру 5,45 мм.

Правомірність проведення вказаного обшуку була підтверджена ухвалою слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26 січня 2024 року.

Згідно висновків судових вибухотехнічних експертиз №СЕ-19/123-24/1264-ВТХ від 27 лютого 2024 року, №СЕ-19/123-24/1246-БЛ від 14 лютого 2024 року, №СЕ-19/123-24/1244-БЛ від 13 лютого 2024 року, №СЕ-19/123-24/1328-БЛ від 15 лютого 2024 року, №СЕ-19/123-24/1327-БЛ від 16 лютого 2024 року вилучені в ході обшуку у ОСОБА_4 предмети, а саме:

- предмет ззовні схожий на корпус гранати « ОСОБА_6 » та на підривач ручної гранати типу «УЗРГ» є спорядженим корпусом промислово виготовленої бойової ручної осколкової оборонної гранати «Ф-1» та уніфікованим підривачем (запалом) типу «УЗРГМ», які у своєму конструктивному поєднанні утворюють бойову ручну осколкову оборонну гранату «Ф-1», та відносяться до категорії боєприпасів;

- 60 патронів, які є військовими боєприпасами стрілецької вогнепальної зброї, 5,45 мм проміжними патронами з кулею зі сталевим осердям, виробництва Барнаульського верстатобудівного заводу, м. Барнаул, СРСР, 1991 р.в., до автоматів (АК-74, АКС-74, АКС-74У), ручного кулемета РКК-74, та іншої зброї калібру 5,45x39 мм, які придатні для стрільби;

- 3 патрони, які є військовими боєприпасами стрілецької вогнепальної зброї, 7,62 мм гвинтівковими патронами з кулею зі сталевим осердям, до гвинтівки конструкції Мосіна зразка 1891/1930 років, карабінів зразків 1938 та 1944 років, ручного кулемету «РКД», снайперської гвинтівки « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та іншої автоматичної зброї, виробництва фірми ARSENAL JSCo, м. Казантик, Болгарія, 2022 р.в., які придатні для стрільби;

- 30 патронів, які є військовими боєприпасами стрілецької вогнепальної зброї, патронами калібру 5,56x45 мм С77, виробництва фірми «Industries Valcartier Inc.», Канада, 2012 р.в. до штурмових гвинтівок калібру 5,56x45 мм, які придатні для стрільби;

- 1 патрон калібру 12,7 мм, який є патроном із запалювальною кулею миттєвої дії «МДЗ» (7-3-2), виробництва Ульяновского машинобудівного заводу, м. Ульяновск, СРСР, 1981 року випуску, до кулеметів ДШК та БС, споряджений бронебійно-запалювальною кулею, демонтаж якої категорично заборонено.

У протоколі огляду місця події від 14 лютого 2024 року, який проводився за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 на підставі його добровільного письмового дозволу від 14 лютого 2024 року, у приміщенні веранди будинку на столі виявлено та вилучено один предмет ззовні схожий на гранатний постріл калібру 40 мм.

Згідно висновку судової вибухотехнічної експертизи №СЕ-19/123-24/2091-ВТХ від 27 лютого 2024 року предмет, виявлений під час проведення огляду місця події 14 лютого 2024 року, є 40 мм гранатометним пострілом типу «М433» виробництва США, який придатний для вибуху та відноситься до категорії боєприпасів.

Усі наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, які відповідно до ст.91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення кримінального правопорушення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак, в силу положень ст.ст.84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення поза розумним сумнівом.

Таким чином, дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст.263 КК України, як придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №124 від 26 лютого 2024 року ОСОБА_4 на момент вчинення злочину та на час проведення експертизи виявляв психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, що не позбавляло та не позбавляє його можливості усвідомлювати та розуміти значення своїх дій та керувати ними, інших відхилень у нервово-психічному стані ОСОБА_4 , окрім зазначених, немає. ОСОБА_4 не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Оцінюючи такий висновок експерта, суд визнає його обґрунтованим, таким, що відповідає об`єктивній поведінці обвинуваченого під час судового розгляду, а тому погоджується з цим висновком та визнає ОСОБА_4 осудним і відповідальним за фактично скоєне.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Згідно зі ст.65 КК України суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Досліджуючи інформацію про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Дискреційні повноваження суду обирати покарання повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У пункті 113 рішення ЄСПЛ в справі "Коваль проти України" від 19.10.2006 суд наголосив, що «основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь - якого кримінального обвинувачення».

У справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03) зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відтак, при вирішенні питання про призначення ОСОБА_4 покарання, його виду та розміру, суд враховує, що обставинами, які пом`якшують ОСОБА_4 покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які б обтяжували покарання, відсутні.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_4 в силу ст.89 КК України раніше не судимий, не одружений, будь-яких осіб на утриманні не має, з 2020 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю», за місцем проходження військової служби характеризується посередньо, притягувався до дисциплінарної відповідальності, повністю визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При призначенні покарання судом враховуються конкретні обставини справи, спричинені наслідки, поведінка обвинуваченого під час та після вчинення злочину, який визнав свою вину, щиро розкаявся, що, на думку суду, вказує на повне усвідомлення ОСОБА_4 вчиненого та обсягу завданої шкоди.

Реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та

спеціальної превенції, має бути відповідним до скоєного, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, а також для попередження вчинення нових злочинів самим обвинуваченим та іншими особами, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.263 КК України.

Однак, дослідивши дані про особу обвинуваченого, суд дійшов переконання, що ОСОБА_4 не є тією суспільно-небезпечною особою, яку слід ізолювати від суспільства, а тому підстав для призначення йому покарання у виді реального позбавлення волі суд не вбачає, та вважає, що його виправлення можливе без відбування основного покарання із звільненням його від нього з випробуванням та з покладанням на нього відповідно до вимог ст.76 КК України певних обов`язків.

Призначення такого покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз №СЕ-19/123-24/1264-ВТХ від 27 лютого 2024 року в сумі 9087,36 грн., №СЕ-19/123-24/1246-БЛ від 14 лютого 2024 року в сумі 3029,12 грн., №СЕ-19/123-24/1244-БЛ від 13 лютого 2024 року в сумі 3029,12 грн., №СЕ-19/123-24/1328-БЛ від 15 лютого 2024 року в сумі 3029,12 грн., №СЕ-19/123-24/1327-БЛ від 16 лютого 2024 року в сумі 2271,84 грн., №СЕ-19/123-24/2091-ВТХ від 27 лютого 2024 року в сумі 9087,36 грн., а всього на загальну суму 29533,92 грн. у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-370, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 25 січня 2024 року по 26 січня 2024 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, пов`язані із звільненням від відбування покарання з випробуванням:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 29533 грн. 92 коп. процесуальних витрат за проведення експертиз.

Речові докази:

- споряджений корпус промислово виготовленої бойової ручної осколкової оборонної гранати «Ф-1» та уніфікований підривач (запал) типу «УЗРГМ»; 60 патронів стрілецької вогнепальної зброї калібру 5,45 мм; 3 патрони стрілецької вогнепальної зброї калібру 7,62 мм; 30 патронів стрілецької вогнепальної зброї калібру 5,56x45 мм; 1 патрон калібру 12,7 мм із запалювальною кулею миттєвої дії «МДЗ»; 40 мм гранатометний постріл типу «М433», які знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 ХРУП ГУ НП в Хмельницькій області (Хмельницька обл., м. Старокостянтинів, вул. Авіаторів,2) знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано,

набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: