ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/116/24
Провадження № 1-кп/483/102/2024
УХВАЛА

Іменем України

21 травня 2024 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000908 від 31 липня 2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Очакові Миколаївської області, є громадянином України, з вищою освітою, неодружений, на момент вчинення злочину проходив службу за контрактом на посаді моториста катеру 5-го загону військової частини НОМЕР_1 , не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, в умовах воєнного стану допустив зіпсування ввіреної для службового користування зброї внаслідок порушення правил її зберігання за наступних обставин.

22 вересня 2020 року ОСОБА_4 укладено з Міністерством оборони України, в особі командира військової частини НОМЕР_1 , контракт про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України, на посадах осіб рядового складу, строком на три роки.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) 81-РС від 22 вересня 2020 року № ОСОБА_4 прийнято на військову службу за контрактом і призначено на посаду моторист катера загону морських засобів виводу та евакуації військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 198 від 22 вересня 2020 року ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення, визначено таким, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою, шпк «матрос».

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Відтак, з 22 вересня 2020 року, тобто з моменту зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Військова частина НОМЕР_1 станом на березень 2023 року, на підставі Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року залучена до здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії і знаходиться у районі ведення бойових дій на території Миколаївської області у складі створених (діючих) угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, а саме угрупування військ «ПІВДЕНЬ», а особовий склад військової частини НОМЕР_1 , зокрема матрос ОСОБА_4 , виконував бойові завдання на лінії безпосереднього збройного зіткнення із супротивником у районі проведення бойових дій.

Проходячи військову службу, матрос ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст, 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно з положеннями ст. ст. 1, 3, 7 Закону України «Про правовий режим майна в Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна належать, зокрема, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, технічне майно, майно зв`язку тощо. З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною воно набуває статусу військового майна. Особи, винні у порушенні вимог цього Закону притягаються до відповідальності згідно із законом.

Пунктом 13 «Положення про порядок обліку, збереження, списання і використання майна військового майна у Збройних Силах України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.08.2000 №1225 визначено, що військове майно зберігається з дотриманням вимог, передбачених документацією заводів-виробників; умови зберігання цього майна повинні забезпечувати збереження його належного якісного (технічного) стану, виключати можливість втрати.

Порядок організації обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї, боєприпасів у Збройних Силах України визначений Інструкцією про організацію обліку, зберігання І видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 № 359 (надалі - Інструкція).

Відповідно до пунктів 2.2, 2.4, 2.15, 2.16, 2.22 цієї ж Інструкції, у підрозділах військової частини облік стрілецької зброї та боєприпасів ведеться за книгою видачі зброї та боєприпасів, книгою обліку за номерами і закріплення озброєння та техніки, книгою обліку озброєння та техніки за номерами і технічним станом, відомістю закріплення зброї за особовим складом. У підрозділах військової частини стрілецька зброя та боєприпаси до неї, у тому числі спортивна та навчальна, зберігаються в кімнаті для зберігання зброї в порядку, передбаченому статтями 144-151 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Відповідно до п. 2 розділу X зазначеної Інструкції, військовослужбовці отриману стрілецьку зброю та боєприпаси повинні постійно тримати при собі.

З огляду на вказане, матрос ОСОБА_4 , під час поводження зі зброєю, повинен був зберігати при собі видану йому зброю та вчиняти всі необхідні дії, які б унеможливлювали її втрату чи викрадення.

24 лютого 2022 року в приміщенні штабу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , отримав 5,45-мм автомат АКС-74, № НОМЕР_3 , про що зроблено відмітку в «Книзі видачі зброї та боєприпасів особовому складу управління та підрозділів забезпечення військової частини НОМЕР_1 о/р № НОМЕР_4 ».

Однак, 30 березня 2023 року ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу на посаді моториста катеру 5-го загону військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на території гаражного кооперативу за адресою: АДРЕСА_3 , передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, однак легковажно розраховуючи на їх відвернення, у порушення вказаних нормативних документів, зберігання 5,45-мм автомату АКС-74, № НОМЕР_3 , не забезпечив та всупереч вищевказаних вимог чинного законодавства, ввірений йому та отриманий ним для службового користування автомат на зберігання до військової частини не здавав та у порушення порядку збереження та використання військового майна, залишив вказаний автомат, в приміщенні гаражного кооперативу без нагляду, не контролюючи його наявність.

У подальшому, 31 березня 2023 року, у період з 01 години 38 хвилин, у вказаному приміщенні гаражу сталася пожежа, а внаслідок термічної дії високих температур, складові автомата АКС-74, № НОМЕР_3 , зіпсовано та деформовано, в результаті чого він став не придатним до використання за призначенням.

Таким чином, через несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, ОСОБА_5 допустив зіпсування ввіреної йому для службового користування зброї, а саме 5,45-мм автомат АКС-74, № НОМЕР_3 , чим спричинив шкоду військової частини НОМЕР_1 у розмірі 3 051 грн 18 коп..

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнавши вину за пред`явленим обвинуваченням, щиро розкаявся. Крім того, ним подано до суду письмове клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 45 КК України, тобто у зв`язку із дійовим каяттям.

04 березня 2024 року до суду надійшло клопотання командира військової частини про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі статі 45 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що злочин, у вчиненні якого він обвинувачується, є необережним нетяжким злочином, матеріальна шкода відшкодовано у повному обсязі, у вчиненому він щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, за місцем служби характеризується виключно позитивно.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні просив клопотання задовольнити, оскільки він себе винним визнає та щиро кається, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався і повністю відшкодував завдану шкоду.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував, вважав, що наявні всі підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям та закриття кримінального провадження. Цивільний позов просив залишити без розгляду, оскільки завдана кримінальним правопорушенням шкода повністю відшкодована.

Розглянувши клопотання обвинуваченого, заслухавши думку прокурора щодо можливості звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі статті 45 КК України, тобто у зв`язку з дійовим каяттям, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно із статтею 45 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду..

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. До підстав звільнення від кримінальної відповідальності ст. 45 КК України відносить дійове каяття винного на визначених в ній умовах.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до необережного нетяжкого злочину.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому злочині визнав повністю і надані ним під час судового розгляду пояснення узгоджуються з його процесуальною поведінкою під час досудового розслідування, що у сукупності свідчить про щирість каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Від представника військової частини НОМЕР_1 , в інтересах якої прокурором заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні, до суду надійшло клопотання про залишення без розгляду цивільного позову до ОСОБА_4 , оскільки матеріальну шкоду відшкодовано у повному обсязі.

З урахуванням викладеного, а також особи обвинуваченого, який є раніше не судимим, вчинив злочин вперше, характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також позиції самого обвинуваченого, який просив суд задовольнити клопотання та закрити кримінальне провадження, суд дійшов висновку про можливість задоволення клопотання щодо закриття кримінального провадження у зв`язку із дійовим каяттям обвинуваченого.

При цьому судом роз`яснено обвинуваченому сутність обвинувачення, підставу звільнення від кримінальності відповідальності, те, що вона не може вважатися реабілітуючою, право заперечувати проти закриття кримінального провадження та наполягати на розгляді справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст. 45 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст.ст. 285-288, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 413 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, на підставі ст. 45 КК України.

Кримінальне провадження №0000908 від 31 липня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України, - закрити.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - залишити без розгляду.

На ухвалу суду можуть бути подані апеляції до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її оголошення через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області.

Головуюча: