Справа № 570/1957/24
номер провадження 1-в/570/173/2024
У Х В А Л А

іменем України

14 червня 2024 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції подання адміністрації Державної установи "Городоцький виправний центр (№131)" про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт відносно засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 04.07.2022 року Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області за ст. 122 ч. 1, 296 ч. 1, 70 ч. 1, 75 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. 21.09.2022 року вирок набрав законної сили. 16.03.2023 років Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області скасовано звільнення з іспитовим строком,

в с т а н о в и в:

Відповідно до подання засуджений набув право на заміну покарання більш м`яким з причини відбуття більше чим 1/3 частини строку покарання. У поданні зазначено, що під час відбування покарання в державній установі "Городоцький виправний центр (№131)" засуджений вимог режиму не порушував, має лише заохочення, стягнень не має. Вказано, що він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Представник Городоцького виправного центру та засуджений в судовому засіданні подання підтримали.

Прокурор в судовому засіданні вказав, що заперечує проти задоволення подання, оскільки засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, оскільки в його діях відсутня системність позитивних зрушень.

Дослідивши матеріали контролю за поведінкою засудженого, суд приходить до висновку, що подання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт не підлягає до задоволення.

Так, згідно положень ч.3 ст.82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Єдиною і достатньою підставою заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання. Під сумлінною поведінкою розуміється поведінка засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, та й прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Висновки про те, чи став засуджений на шлях виправлення, можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, його поведінку, відношення до праці, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, наявність заохочень, їх кількість та регулярність отримання, наявність чи відсутність стягнень, тощо.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002, умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно, суд вважає, що для позитивного вирішення питання щодо застосування положень ст. 82 КК України, яка є пільгою для засудженого, який має її отримати, в діях засудженого повинна бути системність та стабільність в отриманні заохочень, так як просто відбування покарання без отримання стягнень, є не правом, а обов`язком засудженого.

Причому, отримані заохочення повинні бути не лише за сумлінне ставлення до праці, а й за зразкову поведінку в установі виконання покарань.

Отже, суд відноситься критично до висновку комісії установи, щодо тієї обставини, що засуджений за час відбування покарання має позитивну характеристику за місцем відбування покарання, став на шлях виправлення та перевиховання та заслуговує на пільгу, яка передбачена ст. 82 КК України, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, засуджений має лише одне заохочення, що свідчить про те, що в діях засудженого відсутня системність отримання заохочень. Таким чином, підстави для заміни покарання більш м`яким у виді виправних робіт відносно засудженого, передбачені ч.3 ст.82 КК України, не доведені, а подання про заміну покарання більш м`яким у виді виправних робіт відносно ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 82 КК України, ст.ст.537, 539, 369, 372, ч.15 ст. 615 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання адміністрації Державної установи "Городоцький виправний центр (№131)" про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт відносно засудженого ОСОБА_5 відмовити.

На ухвалу суду протягом семи діб з дня її оголошення прокурор, засуджений вправі подати апеляції до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області. Оскарження ухвали суду прокурором зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1