Справа №578/648/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/146/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА

Іменем України

13 лютого 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 578/648/16-к за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.10.2021, якою відмовлено в задоволенні клопотання про застосування положень Закону України «Про амністію у 2016 році»

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

установила:

У поданих апеляційних скаргах:

- захисник засудженого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою клопотання ОСОБА_9 задовольнити, оскільки при його розгляді суд допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосував закон, який підлягає застосуванню;

- засуджений ОСОБА_12 просить скасувати ухвалу та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції, оскільки відносно нього підлягає застосуванню ЗУ «Про амністію у 2016 році», судом першої інстанції не було взято до уваги те, що у нього є матір похилого віку, яка потребує турботи, він відбув значну частину строку покарання.

22.09.2021 до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання засудженого ОСОБА_9 , в якому він просив застосувати до нього ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.10.2021 у задоволенні вказаного клопотання засудженому відмовлено. Своє рішення суд першої інстанції умотивував тим, що ОСОБА_9 , будучи раніше двічі судимим за вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочину, 29.05.2020 засуджений за вчинення ряду особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187 КК, тобто є особою, до якої амністія не застосовується.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи засудженого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 , які підтримали свої апеляційні скарги, доводи прокурора ОСОБА_8 , який заперечив щодо задоволення апеляційних скарг та просив залишити без змін судове рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Зокрема, відповідно ч. 1-2 ст. 1 КПК, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України, а згідно ч. 3 цієї статті зміни до кримінального процесуального законодавства України можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до законодавства про кримінальну відповідальність, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Завданнями кримінального провадження, крім іншого, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ч. 1 ст. 2 КПК).

Переглядаючи судове рішення в межах апеляційної скарги засудженого (ч. 1 ст. 404 КПК), колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність законних підстав для задоволення клопотання ОСОБА_9 щодо застосування до нього положень ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Так, відповідно ст. 1 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996, амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, а згідно ст. 5 цього Закону, дія закону про амністію поширюється на кримінальні правопорушення, вчинені до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на триваючі або продовжувані кримінальні правопорушення, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання законом про амністію чинності.

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.05.2020 ОСОБА_9 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 309 КК. На підставі ч. 1 ст. 70 КК, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотирнадцять років шість місяців із конфіскацією майна крім житла. Строк відбування покарання ухвалено рахувати з 29.05.2020. ОСОБА_9 зараховано у строк відбування покарання строк тримання під вартою з 08.01.2016 до 28.05.2020. Вирок набрав законної сили 10.06.2021 і звернутий до виконання.

Засуджений самостійно звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням про застосування відносно нього положень ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки ОСОБА_9 , будучи раніше судимим за вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочину, 29.05.2020 знову засуджений також за вчинення ряду тяжких та особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187 КК, а відповідно до п «е» ст. 9 ЗУ « Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, зазначених у ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні», а також, зокрема, до осіб, яких засуджено за ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187 КК.

Згідно ст. 12 КК злочин, передбачений ч. 3 ст. 146 КК є тяжким, а злочини, передбачені ч. 5 ст. 186 та ч. 4 ст. 187 КК особливо тяжкими.

Таким чином, відсутні законні підстави для застосування до засудженого ОСОБА_9 положень ЗУ «Про амністію в 2016 році» № 1810-VIII від 22.12.2016.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_9 про те, що до нього має бути застосовано амністію, оскільки він відбув значну частину покарання у виді позбавлення волі, а також у зв`язку з тим, що у нього є матір похилого віку, за наведених вище обставин, є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Висновки суду першої інстанції щодо не можливості застосування до засудженого положень закону про амністію є вірними і ґрунтуються на положеннях національного законодавства України, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.10.2021 відносно ОСОБА_13 залишити без змін, а його апеляційну скаргу та скаргу захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4