Провадження № 1-кп/947/78/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2024 м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

секретарі судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в приміщені суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000008 від 16.01.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеси, громадянка України, з вищою освітою, заміжня, має на утриманні малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштована, раніше не судима, яка зареєстрована і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , також проживала в орендованому житлі за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.308, ч.3 ст.307, ч.1 ст.366 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 та її захисників: адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

За обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за наступних обставин.

Так, наказом начальника Київського відділу поліції в м.Одесі ГУ НП в Одеській області №465 від 12.12.2019 поліцейська з обліку та збереження речових доказів і озброєння сектору логістики рядова поліції ОСОБА_4 була призначена відповідальною особою за зберіганням речових доказів та озброєння, які знаходяться у камері зберігання слідчого відділу Київського відділу поліції в м.Одесі ГУ НП в Одеській області.

Наказом начальника Одеського районного управління поліції №1 ГУ НП в Одеській області № 150 від 11.03.2021 сержант поліції ОСОБА_4 призначена відповідальною особою з обліку та збереження речових доказів і озброєння в Одеському районному управлінні поліції № 1 ГУ НП в Одеській області.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і

правоохоронних органів» до правоохоронних органів, крім інших, відносяться

органи Національної поліції та інші органи, які здійснюють правозастосовні або

правоохоронні функції.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 (далі - Закону), Національна поліція України - це центральний орган

виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав

і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно положень ст.ст.2, 18 Закону, одним з основних завдань та обов`язків працівників поліції є охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидія злочинності та професійне виконання своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових

(функціональних) обов`язків.

Окрім того, п.22 ст.23 Закону встановлено, що одними із основних

повноважень поліції є здійснення у визначеному законом порядку приймання,

зберігання та знищення вилученої, добровільно зданої або знайденої

вогнепальної, газової, холодної та іншої зброї, боєприпасів, набоїв, вибухових

речовин та пристроїв, наркотичних засобів або психотропних речовин.

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді поліцейської з обліку та збереження речових доказів і озброєння сектору логістики Київського відділу поліції в м.Одесі ГУ НП в Одеській області та будучи відповідальною особою за зберіганням речових доказів та озброєння, які знаходяться у камері зберігання слідчого відділу Київського відділу поліції в м.Одесі ГУ НП в Одеській області, 14.12.2021 отримала від старшого слідчого СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_8 речові докази у кримінальному проваджені № 0000074 від 30.01.2020, а саме: два сейф пакети № 5518723 та № 5518724, в одному з яких згідно висновку експерта Миколаївського НДЕКЦ МВС України № 326 від 19.05.2020 поміщено речовину білого кольору, масою 627,6625 гр, яка містить у своєму складі - кокаїн масою 476,1 гр, який відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою №770 від 06.05.2020 Кабінетом міністрів України (зі змінами та доповненнями, чинними на момент проведення експертизи) є наркотичним засобом, обіг якого обмежено (таблиця 2, список № 1), про що склала квитанцію № 000894, яку передала старшому слідчого СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_8 для долучення до матеріалів кримінального провадження.

Однак, у січні 2021 року (точний дата та час досудовим розслідуванням не встановлено) у ОСОБА_4 з корисливих мотивів виник злочинний умисел на заволодіння за попередньою змовою з особами, матеріали відносно яких виділені в окремі провадження, наркотичним засобом - кокаїном, обіг якого обмежено, який в свою чергу, є речовим доказом у кримінальному проваджені № 0000074 від 30.01.2020, з метою його подальшої реалізації (збуту) та отримання неправомірної вигоди для себе та осіб, які діяли за попередньою змовою з нею.

Реалізуючи свій злочинний намір, у січні 2021 року (точний дата та час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з особами, матеріали відносно яких виділені в окремі провадження, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та з метою отримання неправомірної вигоди для себе та осіб, які діяли за попередньою змовою з нею, маючи допуск та доступ до обладнаної камери зберігання речових доказів Одеського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Одеській області, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, буд. 15-А, заволоділа наркотичним засобом - кокаїном, масою 476,1 гр, який є речовим доказом у кримінальному проваджені № 0000074 від 30.01.2020, що є особливо великим розміром, який незаконно винесла з камери зберігання речових доказів.

Вказані умисні дії ОСОБА_4 орган досудового розслідування кваліфікував за ч.3 ст.308 КК України за кваліфікуючими ознаками: заволодіння наркотичним засобом шляхом зловживання службової особи своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.

Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що у січні 2021 року (точний дата та час досудовим розслідуванням не встановлено), вона з корисливих мотивів, вирішила за попередньою змовою з особами, матеріали відносно яких виділені в окремі провадження, заволодіти наркотичним засобом - кокаїном, обіг якого обмежено, який в свою чергу є речовим доказом у кримінальному проваджені № 0000074 від 30.01.2020, в особливо великих розмірах, з метою його подальшої реалізації (збуту) та отримання неправомірної вигоди для себе та осіб, які діяли за попередньою змовою з нею.

Реалізуючи свій злочинний намір у січні 2021 року (точний дата та час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з особами, матеріали відносно яких виділені в окремі провадження, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою отримання неправомірної вигоди для себе та осіб, які діяли за попередньою змовою з нею, маючи допуск та доступ до обладнаної камери зберігання речових доказів Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, розташованого за адресою: м. Одеса, вул.Академіка Філатова, буд.15-А, заволоділа наркотичним засобом - кокаїн, масою 476,1 гр, який є речовим доказом у кримінальному проваджені №0000074 від 30.01.2020, що є особливо великим розміром, який незаконно винесла з камери зберігання речових доказів.

Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , діючи за

попередньою змовою з особами, матеріали відносно яких виділені в окремі

провадження, в невстановлений день та час в січні 2021 року, незаконно

перевезла зазначений наркотичний засіб до місця свого мешкання на той

час:

АДРЕСА_2 , де незаконно його зберігала невстановлений слідством час з метою подальшого збуту.

Після чого ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з особами, матеріали відносно яких виділені в окремі провадження, в невстановлений день

та час в січні 2021 року, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин

(спосіб, місце, час), передала вищевказану наркотичну речовину - кокаїн, обіг

якої обмежено, у особливо великих розмірах, невстановленим особам з метою його подальшого збуту іншим особам.

Вказані умисні дії ОСОБА_4 орган досудового розслідування кваліфікував за ч.3 ст.307 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту наркотичного засобу, вчинене за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.308 цього Кодексу, а також збут наркотичного засобу, вчинене в особливо великих розмірах.

Також, ОСОБА_4 обвинувачується у складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, вчинених за наступних обставин.

Так, наказом начальника ГУ НП в Одеській області №1631 о/с від 02.12.2019 капрала поліції ОСОБА_4 призначено поліцейським з логістики сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення Київського відділу поліції в місті Одесі ГУ НП в Одеській області, звільнивши з посади поліцейського з логістики Чорноморського відділення поліції Овідіопольського відділу поліції ГУ НП в Одеській області.

У зв`язку з реорганізацією, наказом начальника ГУ ПН в Одеській області № 487 о/с від 04.03.2021 сержанта поліції ОСОБА_4 призначено поліцейським з обліку та збереження речових доказів і озброєння сектору логістики Одеського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Одеській області, звільнивши з посади поліцейського з логістики сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення Київського відділу поліції в місті Одеса ГУ НП в Одеській області.

Також, згідно наказу начальника Київського відділу поліції в м.Одесі ГУ НП в Одеській області №465 від 12.12.2019 поліцейська з обліку та збереження речових доказів і озброєння сектору логістики рядова поліції ОСОБА_4 призначена відповідальною особою за зберіганням речових доказів та озброєння, які знаходяться у камері зберігання слідчого відділу Київського відділу поліції в м.Одесі ГУ НП в Одеській області.

У подальшому, у зв`язку з реорганізацією наказом начальника Одеського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Одеській області №150 від 11.03.2021 сержант поліції ОСОБА_4 призначена відповідальною особою з обліку та збереження речових доказів і озброєння в Одеському районному управлінні поліції №1 ГУНП в Одеській області.

Згідно «Посадової інструкції №179 поліцейського з обліку та збереження речових доказів і озброєння сектору логістики ОРУП № 1 ГУ НП в Одеській області», ОСОБА_4 , як відповідальна особа за зберігання речових доказів, під час виконання службових обов`язків на підставі наказу ГУ НП в Одеській області зобов`язана: з метою об`єктивного попередження і виявлення фактів порушення порядку зберігання речових доказів, недопущення їх незаконного знищення, утрати тощо, на виконання вимог п. 16 Порядку перевірка стану та умов зберігання речових доказів, правильності ведення документів щодо їх приймання та обліку проводиться щокварталу керівником слідчого підрозділу) та дотримання вимог п. 15 Порядку (доступ до обладнаного приміщення чи спеціального сейфа можливий тільки у присутності відповідальної особи. А в разі її тривалої відсутності-особи, яка її заміщує), має бути присутньою при проведенні керівником слідчого відділу (відділення), або особою, яка його заміщує; за фактом виявлення втрат або незаконного знищення речових доказів, які є матеріальними об`єктами знаряддя вчинення кримінального правопорушення та встановлюються під час кримінального провадження, негайно доповісти керівнику слідчого відділу цього управління, з метою подальшого звітування до СУ ГУНП в Одеській області; несе відповідальність за належне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків, що передбачені цією посадовою інструкцією - у межах, визначених чинним законодавством України про працю, визначених чинним адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством України.

Отже, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді поліцейської з обліку та збереження речових доказів і озброєння сектору логістики Київського відділу поліції в м.Одесі ГУ НП в Одеській області та будучи відповідальною особою за зберіганням речових доказів та озброєння, які знаходяться у камері зберігання слідчого відділу Київського відділу поліції в м.Одесі ГУ НП в Одеській області, 14.12.2021 отримала від старшого слідчого СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_8 речові докази у кримінальному проваджені №0000074 від 30.01.2020, а саме: два сейф пакети № 5518723 та № 5518724, в один з яких згідно висновку експерта Миколаївського НДЕКЦ МВС України № 326 від 19.05.2020 поміщено речовину білого кольору, масою 627,6625 гр, яка містить у своєму складі - кокаїн у масі 476,1 гр, який відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою № 770 від 06.05.2020 Кабінетом міністрів України (зі змінами та доповненнями, чинними на момент проведення експертизи) є наркотичним засобом, обіг якого обмежено (таблиця 2, список № 1), про що склала квитанцію № 000894, яку передала старшому слідчого СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_8 для долучення до матеріалів кримінального провадження. Також ОСОБА_4 зроблено відповідний запис під № 839 від 14.12.2021 у журналі обліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, вилучених з незаконного обігу, №945.

Приблизно на початку січня 2021 року (точний дата та час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з особами, матеріали відносно яких виділені в окремі провадження, керуючись корисливим мотивом та з метою отримання неправомірної вигоди для себе та осіб, які діяли за попередньою змовою з нею, будучи відповідальною особою та маючи допуск і доступ до обладнаної камери зберігання речових доказів ОРУП № 1 ГУ НП в Одеській області, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, буд. 15-А, заволоділа наркотичним засобом - кокаїном, масою 476,1 гр, який є речовим доказом у кримінальному проваджені № 0000074 від 30.01.2020.

Згідно наказу №83 від 11.02.2021 т.в.о. начальника Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 призначено чергову комісійну інвентаризацію речових доказів у виді наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів з метою правильності зберігання, ведення документів щодо приймання та обліку речових доказів, що знаходяться у камері зберігання речових доказів ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області.

Продовжуючи свою злочину діяльність, 22.02.2021 ОСОБА_4 , являючись відповідальною особою з обліку та збереження речових доказів і озброєння в Одеському районному управлінні поліції №1 ГУ НП в Одеській області, склала та підписала акт інвентаризації речових доказів у вигляді наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, які знаходяться у камері зберігання речових доказів ОРУП № 1 ГУ НП в Одеській області №60-1722 від 22.02.2021, у який внесла завідомо неправдиві данні щодо відсутності відомостей про фактичне зберігання/рахування речових доказів у кримінальному проваджені №0000074 від 30.01.2020, а саме: двох сейф пакетів №5518723 та №5518724, у камері зберігання речових доказів ОРУП №1 ГУ НП в Одеській області.

Таким чином, ОСОБА_4 22.02.2021, обіймаючи посаду поліцейського з обліку та збереження речових доказів і озброєння сектору логістики ОРУП №1 ГУ НП в Одеській області, являючись відповідальною особою за камеру зберігання речових доказів ОРУП № 1 ГУ НП в Одеській області у порушення «Посадової інструкції № 179 поліцейського з обліку та збереження речових доказів і озброєння сектору логістики ОРУП № 1 ГУ НП в Одеській області», здійснила видачу службовим особам СУ ГУ НП в Одеській області завідомо неправдивого офіційного документу - акту інвентаризації речових доказів у вигляді наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, які знаходяться у камері зберігання речових доказів ОРУП №1 ГУНП в Одеській області №60-1722 від 22.02.2021, з метою приховання іншого злочину та подальшого приховування відсутності речових доказів у кримінальному проваджені №0000074 від 30.01.2020, а саме: двох сейф пакетів № 5518723 та №5518724.

Вказані умисні дії ОСОБА_4 орган досудового розслідування кваліфікував за ч.1 ст.366 КК України за кваліфікуючими ознаками: складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

В обвинувальному акті невірно викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.308 КК України, які прокурор вважала доведеними, зокрема, факт передачі слідчим сейфпакетів з наркотичним засобом і отримання ОСОБА_4 їх по квитанції № 000894 від 14.12.2020 відбувся, як це встановлено судом - 14.12.2020, а не 14.12.2021, як це зазначено в обвинувальному акті (т.3 а.п.92).

Крім того, в обвинувальному акті невірно викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, які прокурор вважала доведеними, зокрема, відповідний запис в Журналі обліку наркотичних засобів під № 839 про їх прийняття зроблений ОСОБА_4 , як це встановлено судом - 14.12.2020, а не 14.12.2021.

До того ж, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_4 отримала від старшого слідчого СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_8 речові докази у кримінальному проваджені № 0000074 від 30.01.2020, а саме: два сейф пакети №5518723 та №5518724, в одному з яких згідно висновку експерта Миколаївського НДЕКЦ МВС України № 326 від 19.05.2020 поміщено речовину білого кольору, масою 627,6625 гр, яка містить у своєму складі - кокаїн масою 476,1 гр. В подальшому при викладені в обвинувальному акті фактичних обставин кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.308 і ч.3 ст.307 КК України, які прокурор вважала доведеними, некоректно зазначено, як встановлений факт, що Міланічева заволоділа наркотичним засобом - кокаїном масою 476,1 гр (можна інтерпретувати, як кокаїн у чистому виді, без домішок, який не входив до складу іншої речовини), та незаконно придбала, зберігала, перевезла з метою збуту та збула той самий кокаїн, масою 476,1 гр, відповідно.

Наведену невідповідність фактичних обставин кримінальних правопорушень процесуальному документу, яким особі висувається обвинувачення, прокурор, незважаючи на достатність часу, не усунула шляхом зміни обвинувачення, вважаючи наведені недоліки механічними описками.

Отже, висунуте ОСОБА_4 обвинувачення є розмитим, не чітким, і з огляду на судову практику ЄСПЛ - таким, що порушує підпункт «а» п.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому йдеться про право особи бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення ЄСПЛ від 19 грудня 1989 у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення ЄСПЛ від 25 березня 1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», №25444/94, п.52; рішення ЄСПЛ від 25 липня 2000 у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п.58.

Судом встановлено, що під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження №0000008 від 16.01.2021 органом досудового розслідування не була дотримана належна правова процедура, як складовий елемент принципу верховенства права, оскільки досудове розслідування здійснювалося не уповноваженим на те органом досудового розслідування.

Так, 16 січня 2021 року слідчими СВ УСБУ в Одеській області до ЄРДР за №0000008 від 16.01.2021 року було внесено інформацію про вчинення співробітниками поліції ГУНП в Одеській області кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України (т.1 а.п.119-123).

Згідно з вимогами ч.4 ст.216 КПК України вказане кримінальне правопорушення підслідне слідчим ДБР, у зв`язку з чим постановою заступника начальника відділу Одеської обласної прокуратури від 19 січня 2021 року визначено підслідність за ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві (т.1 а.п.161-162).

Постановою заступника керівника Одеської обласної прокуратури від 11 лютого 2021 року розслідування кримінального провадження №0000008 від 16.01.2021 року було доручено СВ УСБУ в Одеській області у зв`язку з неефективністю досудового розслідування слідчим СУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві (т.1 а.п.163-164).

В подальшому, прокуратурою Одеської області 26 січня 2021 року супровідним листом за №31/1/2-151 вих-21 від 26.01.2021 матеріали вищезазначеного досудового розслідування, начебто, надіслані для здійснення досудового розслідування до ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві (т.4 а.п.38).

Відповідно до повідомлення слідчого першого СВ СУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві, на адресу ВО керівника Одеської обласної прокуратури, яке не датоване і якому не присвоєні вихідний і вхідний номери, слідчий, нібито, 03 лютого 2021 року прийняв до провадження матеріали вищезазначеного досудового розслідування (т.4 а.п.36).

Фактично слідчий першого СВ СУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві, до провадження матеріали вищезазначеного досудового розслідування до свого провадження не приймав.

Отже, службова особа органу обласної прокуратури штучно створивши формальні підстави для визнання неефективним здійснення досудового розслідування уповноваженим органом - ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві, в незаконний спосіб матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000008 від 16.01.2021 року передала іншому органу досудового розслідування - СВ УСБУ в Одеській області, якому згідно з вимогами ст.216 КПК України таке кримінальне провадження не підслідне.

Наведені обставини фактичної фальсифікації процесуальних та інших офіційних документів службовими особами правоохоронних органів з метою залишення матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000008 від 16.01.2021 року в провадженні СВ УСБУ в Одеській області, з якого фактично ці матеріали до ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві, не відправлялися, підтверджується вище згаданими документами та наступними обставинами.

Згідно з «Тимчасовою інструкцією з діловодства у центральному апараті Державного бюро розслідувань», затвердженої наказом ДБР від 22.12.2021 року, основною формою діловодства в ДБР є електронна, що впроваджується за допомогою СЕД.

Організація документообігу цього правоохоронного органу здійснюється за допомогою СЕД ДБР, інтегрованого з СЕВ.

У відповідності до розділу IV цієї Інструкції доставка документів до ДБР здійснюється через СЕВ; з використанням засобів зв`язку; фельдфебельською службою тощо.

Оригінали документів, що надходять у письмовій формі передаються до структурного підрозділу ДБР, визначеному відповідальним за виконання документу лише після його реєстрації в електронній формі. На документ, який надійшов у письмовій формі, після реєстрації шляхом друку наноситься його штрих-код або проставляється штамп про присвоєний СЕД.

Аналогічним чином, згідно розділу II цієї Інструкції створені службовими особами ДБР документи повинні мати реквізити, які вносяться до реєстраційно-моніторінгової картки СЕД.

Фактично, на супровідному листі начальника відділу Одеської обласної прокуратури за №31/1/2-151 вих-21 від 26.01.2021 на адресу ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві, відсутній штрих-код або проставлений штамп про присвоєний номер СЕД ДБР, а є штамп про присвоєння якогось вхідного номеру від 01.02.2021 (т.4 а.п.38), що не узгоджується з вимогами наведених вище відомчих нормативних актів.

Аналогічним чином, у відповідності до наказу Генерального прокурора України від 28.12.2018 року №266 «Про впровадження в промислову експлуатацію та забезпечення функціонування інформаційної системи «Система електронного документообігу органів прокуратури України» з 01 липня 2019 року у всіх регіональних, місцевих та військових прокуратурах одночасно було введено діловодство із застосуванням як паперових носіїв, так і засобів ІС СЕД.

Як вбачається з листа заступника начальника відділу Головного слідчого управління ДБР від 10.09.2021 №29182-21/10-5-04-01-16087/21, будь-яка інформація, що стосується кримінального провадження №0000008 від 16.01.2021 року, в електронному документообігу Державного бюро розслідувань відсутня (т.4 а.п.29).

Згідно з листом Офісу Генерального прокурора за вих. №25/3-1102 вих-21 від 29.06.2021 року будь-які відомості про рух кримінального провадження №0000008 від 16.01.2021 року, в інформаційній системі «Система електронного документообігу органів прокуратури України» - відсутні (т.4 а.п.30).

Наведені обставини також підтверджуються інформацією, наданою Офісом Генерального прокурора на виконання ухвали Київського районного суду м.Одеси від 14.06.2022 про надання тимчасового доступу до речей і документів:

-Інформація щодо осіб, яким станом на 07.07.2022 здійснено формування витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000008 (т.6 а.п.38-39);

-Відомості з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000008 (т.6 а.п.40-50).

Зазначені документи свідчать про те, що до ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, матеріали досудового розслідування №0000008 від 16.01.2021 року фактично не отримувало та слідчі цього органу досудового розслідування, яким згідно з вимогами ст.216 КПК України були підслідні злочини, вчинення яких інкриміновано ОСОБА_4 , ці злочини фактично не розслідували. Також, враховуючи нетривалий періоду часу, аж 8 днів, який минув з моменту, нібито, повідомлення слідчим першого СВ СУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві, про прийняття в своє провадження з 03.02.2021 матеріалів досудового розслідування, та встановлення заступником керівника Одеської обласної прокуратури неефективності здійснення досудового розслідування, постанова від 11.02.2021, фактично неможливо визначити неефективності досудового розслідування слідчим органу ДБР.

У цьому аспекті Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду у своїх постановах від 14.04.2020, у справі №761/34909/17 та від 25.10.2021 у справі №159/1383/17, зробив правовий висновок, згідно з яким здійснення досудового розслідування не уповноваженими на те особами (органами) визнається істотним порушенням прав людини і основоположних свобод та має наслідком визнання отриманих доказів недопустимими.

Згідно з висновком Об`єднаної палати Верховного Суду, викладеним у постанові №640/5023/19 (провадження № 51-2917кмо20), обов`язковою передумовою реалізації Генеральним прокурором, керівником обласної прокуратури, їх першими заступниками та заступниками повноважень, передбачених ч.5 ст.36 КПК України, є оцінка досудового розслідування органом досудового розслідування, встановленим ст.216 КПК України, як неефективного та відображення такої оцінки у постанові з наведенням відповідного мотивування.

Постанова про доручення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування, її обґрунтування та вмотивування має бути предметом дослідження суду в кожному кримінальному провадженні, що здійснюється з урахуванням його конкретних обставин. Результати такого дослідження утворюють підстави для подальшої оцінки отриманих у результаті проведеного досудового розслідування доказів з точки зору допустимості.

У разі доручення Генеральним прокурором, керівником обласної прокуратури, їх першими заступниками та заступниками здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування без встановлення неефективності досудового розслідування органом досудового розслідування, визначеним ст.216 КПК України, зазначені уповноважені особи діятимуть поза межами своїх повноважень. У такому випадку матиме місце недотримання належної правової процедури застосування ч.5 ст.36 КПК України та порушення вимог статей 214, 216 цього Кодексу.

Отже, постанова заступника керівника Одеської обласної прокуратури від 11 лютого 2021 року про доручення здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000008 від 16.01.2021 року іншому органу досудового розслідування - СВ УСБУ в Одеській області у зв`язку з неефективністю досудового розслідування слідчим СУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві (т.1 а.п.163-164), мотивація якої щодо неефективності досудового розслідування міститься аж в одному реченні, є невмотивованою, містить недостовірну інформацію стосовно неефективності досудового розслідування органом ДБР.

Наслідком недотримання належної правової процедури, як складового елементу принципу верховенства права, є визнання доказів, одержаних в ході досудового розслідування, недопустимими на підставі ст.86, п.2 ч.3 ст.87 КПК України, як таких, що зібрані (отримані) не уповноваженими особами (органом) у конкретному кримінальному провадженні, з порушенням установленого законом порядку.

Сторона захисту з приводу недотримання правоохоронними органами належної правової процедури надала письмові пояснення і листування з правоохоронними органами (т.4 а.п.11-16; т.5 а.п.98-100, 106-129, 165-166).

Зокрема, сторона захисту щодо недотримання належної правової процедури надала додаткові письмові пояснення після виконання Офісом Генерального прокурора ухвали суду про тимчасовий доступ до документів (т.6 а.п.52-58), в яких, між іншим, зазначила, що надана інформація свідчить про фальсифікацію матеріалів досудового розслідування, складання процесуальних документів «задніми числами» та штучне створення стороною обвинувачення видимості законності прийняття процесуального рішення про зміну підслідності у вказаному досудовому розслідуванні.

Так, з витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000008 «Рух провадження» (п.4) вбачається, що 18.01.2021, нібито, було призначено прокурора ОСОБА_10 . Разом з тим, як видно з долученого до матеріалів судової справи реєстру матеріалів досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, 18.01.2021 керівником органу прокуратури процесуальне рішення про призначення прокурора (групи прокурорів, старшим якої є ОСОБА_10 ) взагалі не приймалося. Відповідне процесуальне рішення стороні захисту в порядку визначеному ст.290 КПК України не відкривалося та, в матеріалах судової справи воно відсутнє.

З постанови про призначення групи прокурорів від 25.01.2021 видно, що заступник керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_11 приймав процесуальне рішення про створення групи прокурорів, а не про внесення змін до вже існуючої групи прокурорів.

Обставини фальсифікації матеріалів досудового розслідування також підтверджуються тим, що в п.6 «Призначення прокурора», де відображена інформація про, нібито, призначення 25.01.2021 ОСОБА_11 прокурора, в графі «попередній прокурор» відсутня інформація про осіб, які до 25.01.2021 виконували повноваження прокурора у цій справі, що підтверджує доводи сторони захисту про те, що на момент прийняття процесуального рішення про визначення підслідності ОСОБА_10 повноваження прокурора не виконував.

Крім того, відповідно до даних ЄРДР слідчого ОСОБА_12 03.02.2021 призначила ОСОБА_13 , а відповідно до документів наданих суду, слідчому доручення на проведення досудового розслідування надав ОСОБА_14 . При цьому у вказаному дорученні відсутні відомості про його реєстрацію в ІС «СЕД ДБР».

Сам же ОСОБА_14 в ЄРДР не значиться, як особа, яка має допуск до даних про призначення слідчого, і тільки з повідомлення слідчого ОСОБА_12 від 03.02.2021 він був включений в перелік осіб, які взагалі мають допуск до даних ЄРДР у вказаному кримінальному провадженні. До цього переліку також були включені ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

Одночасно з цим ОСОБА_13 03.02.2021 створено слідчу групу у складі слідчих: ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_12 .

Вказані обставини свідчать про те, що відразу ж після, нібито, надходження до ДБР вказаного кримінального провадження керівником органу досудового розслідування було створено слідчу групу з 6 осіб, чим спростовуються доводи службової особи Одеської обласної прокуратури про, нібито, неефективність здійснення слідчими ДБР досудового розслідування. При цьому після того, як прокурором було визначено, що шість слідчих ДБР неефективно здійснювали досудове розслідування кримінального провадження, було призначено лише одного слідчого СВ УСБУ в Одеській області замість шести.

Як зазначають захисники, стороною обвинувачення з метою створення видимості обґрунтованості прийняття процесуального рішення про доручення досудового розслідування іншому органу, постанову керівника органу досудового розслідування про створення слідчої групи було вилучено з матеріалів досудового розслідування та знищено. Замість вказаного процесуального рішення в матеріали кримінального провадження вкладено доручення слідчому ОСОБА_12 , підписане від імені начальника відділу ОСОБА_14 , який повноваженнями керівника органу досудового розслідування наділений не був.

Далі, відповідно до інформації Департаменту документального забезпечення Офісу Генерального прокурора, згідно з даними ІС «СЕД» в Офісі Генерального прокурора вихідні документи від 26.01.2021 №31/1/2-151ВИХ-21 та від 15.02.2022 №10/2-118ВИХ-21 зареєстрованими не обліковуються.

Сторона захисту на підставі досліджених в суді першої інстанції процесуальних документів вважає, що кримінальне провадження №0000008 фактично не відправлялось та не отримувалось адресатом, при цьому мали місце відповідні маніпуляції з відомостями, що вносилися до ЄРДР з метою штучно створити умови, за яких слідчі УСБУ в Одеській області отримали б можливість без дотримання вимог ст.216 КПК України здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке цьому органу не підслідне.

Крім того, правоохоронними органами допущені численні порушення Тимчасової Інструкції з діловодства в органах прокуратури (надалі Інструкція), яка відповідно до п.1.13 є обов`язковою для всіх працівників органів прокуратури. Керівники структурних підрозділів та керівники місцевих прокуратур забезпечують опрацювання підпорядкованими працівниками положень цієї Інструкції і здійснюють контроль за її виконанням.

Зокрема, в порушення пунктів 3.2, 3.11, 3.18, 3.20, 5.1.2, 5.2.5 та розділу 5.4 Інструкції документообіг в прокуратурі за кримінальним провадженням стосовно ОСОБА_4 не здійснювався за допомогою ІС «СЕД», яка інтегрується із Системою взаємодії; службою діловодства проходження кримінального провадження на всіх етапах не здійснювалося у реєстраційно-моніторинговій картці ІС «СЕД» та у відповідних реєстрах; електронна копія відповідного супровідного документу до кримінального провадження не створювалася; матеріали кримінального провадження не передавалися між органами за реєстром передач тощо.

При цьому відповідно до п.8.2 Інструкції надсилання або передавання вихідних документів без їх реєстрації у службі діловодства не дозволяється, а згідно п.8.8 Інструкції забороняється присвоєння листуванню номерів, не передбачених цією Інструкцією.

Таким чином, вихідні документи від 26.01.2021 №31/1/2-151ВИХ-21 та від 15.02.2022 №10/2-118ВИХ-21 повинні були бути завантажені в ІС «СЕД» та зберігатись у системі, після чого матеріали кримінального провадження засобами фельд`єгерського та спеціального зв`язку повинні були бути надіслані адресатам: до УСБУ в Одеській області та ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві.

Однак, з відповіді Офісу Генерального прокурора вбачається, що такі документи в ІС «СЕД» зареєстрованими не обліковуються.

Прокурор також надала письмові пояснення, згідно яких, на її думку, належна правова процедура була дотримана, процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснювалось повноважними прокурорами, передача іншому органу досудового розслідування матеріалів кримінального правопорушення відбулася також уповноваженим прокурором відповідно до ч.5 ст.36 КПК. З приводу доводів сторони захисту про те, що деякі супровідні листи не містять номерів і штрих кодів Системи електронного документообігу органів прокуратури України (СЕД) прокурор зазначила, що всі процесуальні рішення у справі містяться як в матеріалах справи в письмовому вигляді у виді відповідних постанов, так і відображені у розділі «Рух провадження» в ЄРДР, що передбачено вимогами чинного законодавства та Кримінальним процесуальним Кодексом України. СЕД є внутрішньою системою документообігу органів прокуратури і відсутність того чи іншого документу в СЕД, яке могло відбутися з будь-яких технічних причин (відсутність світла, Інтернету) не свідчить про те, що відповідне рішення не приймалось в порядку КПК України. Прокурор в своїх запереченнях також обґрунтувала недоліки досудового розслідування необхідністю швидкого приймання процесуальних рішень, оперативно реагування на зміну обстановки, необхідністю реагування на неефективне розслідування органами досудового розслідування.

Прокурор також навела правовий висновок колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 09.02.2021 у справі № 640/5023/19, згідно якого формулювання у частині 5 статті 36 КПК України «у разі неефективного досудового розслідування», що надає повноваження відповідному прокурору доручити розслідування іншому органу, не може тлумачитися таким чином, щоб обмежувати повноваження прокурора передати провадження більш ефективному органу розслідування лише випадком, коли вже доведено, що розслідування органом за визначеною законом підслідністю є неефективним. У відповідного прокурора вже на початку розслідування можуть бути підстави вважати, що розслідування органом, визначеним законом, буде неефективним. З урахуванням вимоги негайності й ефективності розслідування зволікання із передачею справи з одного органу до іншого лише для того, щоб впевнитися в неефективності розслідування органом, визначеним статтею 216 КПК України, може мати згубні наслідки для розслідування, які в більшості випадків не можуть бути компенсовані навіть за умови ефективного, але спізнілого розслідування (т.7 а.п.217-224).

Наведені прокурором доводи спростовуються вище викладеним. Крім цього, заступник керівника Одеської області, приймаючи відповідну постанову про передачу матеріалів іншому органу досудового розслідування, і прокурор відділу цієї прокуратури, яка підтримує обвинувачення в суді, фактично не переконали суд і не довели неефективність досудового розслідування органом ДБР; не обґрунтували підстави вважати, що розслідування органом, визначеним законом, буде неефективним, навіть, з огляду на необхідність швидкості досудового розслідування для запобігання згубних наслідків для розслідування. Навпаки, зазначена прокурором необхідність швидкого розслідування кримінального провадження задля запобігання згубних наслідків для розслідування, спростовується тим, що з часу внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення - 16.01.2021, до 15.02.2021, коли начальник відділу прокуратури Одеської області спрямував матеріали до СВ УСБУ в Одеській області, пройшов місяць, під час якого досудове розслідування фактично не здійснювалося (т.4 а.п.40).

Таким чином через недотримання належної правової процедури під час розслідування кримінального провадження докази, зібрані слідчими (розшуковими) діями відповідно до глави 20 КПК України не уповноваженим на те органом досудового розслідування, суд визнає недопустимими.

Незважаючи на недотримання належної правової процедури, що безумовно тягне визнання доказів, зібраних відповідно до глави 20 КПК України слідчим не уповноваженим на те органом досудового розслідування, недопустимими, суд, в судовому засіданні безпосередньо дослідив надані прокурором і стороною захисту докази. Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості і достатності, суд дійшов однозначного висновку поза розумним сумнівом про те, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення не знайшло свого підтвердження і не доведено, що зазначені кримінальні правопорушення вчинені саме нею.

Так, обвинувачена ОСОБА_4 , допитана в судовому засіданні, вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.308, ч.3 ст.307, ч.1 ст.366 КК України, не визнала повністю, та показала, що наведене обвинувачення ґрунтується на припущеннях і виключно на показах її коханця - ОСОБА_24 , який за свою незаконну діяльність зі збуту наркотичних засобів пішов на зговір з працівниками СБУ і, уклавши з прокурором угоду про визнання винуватості, яка була затверджена судом, обмовив її. Також колишній її коханець ОСОБА_25 , який також розповсюджував серед наркозалежних осіб наркотичні засоби та був негласним інформатором СБУ, обмовив її, та у такий спосіб помстився їй за розрив з ним багаторічних інтимних стосунків. Прямих і непрямих доказів її вини немає. Факти заволодіння нею речовим доказом у виді речовини білого кольору, масою 627,6625 гр, яка містить у своєму складі - кокаїн масою 476,1 гр., рівно як і незаконне придбання цього наркотичного засобу, його зберігання та перевезення та мета збуту і збут, не доведені. Вона вважає, що вказаний речовий доказ - наркотичний засіб, могла викрасти з камери зберігання речових доказів будь-яка інша особа, оскільки ключі від дверей камери зберігання речових доказів були у кількох комплектах, які зберігалися в різних легкодоступних місцях. Опечатані двері і самі ключі від них під охорону черговому райвідділу не передавалися. Сигналізація на дверях камери зберігання речових доказів на той період часу не працювала. Акт за наслідками перевірки речових доказів вона не складала, оскільки за станом здоров`я була відсутньою на службі в період з 10 по 15 лютого 2021 року, тобто в період роботи інвентаризаційної комісії. Цей акт вона підписала останньою, бо в ньому вже були підписи усіх членів комісії, і резолюція начальника про затвердження цього акту.

Між іншим, ОСОБА_4 показала, що до грудня 2019 вона проходила службу на посаді поліцейського з логістики Чорноморського відділення поліції Овідіопольського відділу поліції ГУ НП в Одеській області. 02.12.2019 її призначено на посаду поліцейського з логістики сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення Київського відділу поліції в м.Одесі ГУ НП в Одеській області, а 12.12.2019 - на посаду поліцейського з обліку та збереження речових доказів і озброєння сектору логістики. З цієї дати вона призначена відповідальною особою за зберіганням речових доказів та озброєння, які знаходяться у камері зберігання слідчого відділу Київського відділу поліції в м.Одесі ГУ НП в Одеській області. Речові докази, ключі і Журнал вона прийняла від працівника поліції ОСОБА_26 . У зв`язку з реорганізацією 04.03.2021 її призначено на посаду поліцейського з обліку та збереження речових доказів і озброєння сектору логістики Одеського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Одеській області, а з 11.03.2021 - відповідальною особою з обліку та збереження речових доказів і озброєння в Одеському районному управлінні поліції №1 ГУНП в Одеській області.

14.12.2020 вона прийняла від старшого слідчого СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_8 речові докази у кримінальному проваджені № 0000074 від 30.01.2020 - два сейф пакети № 5518723 та № 5518724, в одному з яких була речовина білого кольору, масою 627,6625 гр, яка містить у своєму складі - кокаїн масою 476,1 гр. Про прийняття речового доказу вона видала слідчому квитанцію від 14.12.2020 та в Журналі обліку наркотичних засобів під № 839 зробила відповідну запис. Речовий доказ з копією квитанції, копією постанови слідчого про визнання речовим доказом і копією висновку експерта вона поклала в одну з коробок, що розташовувалися у кімнаті зберігання речових доказів на другому поверсі ОРУП №1 ГУНП в Одеській області. Під час проведення обшуку - 02.06.2021, вона дізналася про відсутність цього речового доказу. Під психологічним і фізичним примусом вона вимушено підтвердила слідчому його слова, що це вона викрала наркотичний засіб і передала ОСОБА_25 , хоча фактично вона наркотичний засіб не викрадала.

Крім неї відповідальними особами за зберігання речових доказів в різний час були працівники відділу: поліцейська з логістики ОСОБА_27 і інспектор сектору ювенальної превенції ОСОБА_28 , які у випадку її відсутності мали право приймати та віддавати речові докази, відчиняти та зачиняти камеру зберігання речових доказів, опечатуючи двері власною печаткою.

Далі обвинувачена показала, що приблизно в 2014 році вона познайомилася з ОСОБА_25 , з яким у неї в подальшому зав`язалися інтимні стосунки, які тривали до кінця 2017 року. Під час спілкування з ОСОБА_25 вона відсилала йому свої відверті фото. Одного разу ОСОБА_25 позичив у неї належній їй легковий автомобіль але в обумовлений строк він його не повернув, на зв`язок не виходив. Вона почала розшукувати автомобіль власними силами. Під час розшуку належного їй автомобіля вона з різних джерел дізналася, що ОСОБА_25 вживає наркотичні засоби та торгує ними, що він є інформатором СБУ і його незаконну діяльність прикривають співробітники СБУ. Коли знайшовся її автомобіль і він був їй повернутий, ОСОБА_25 почав висловлювати їй претензії і своє незадоволення. На підставі наведених фактів вона вирішила з ним розірвати стосунки, що і зробила. ОСОБА_25 це також не сподобалося. Він почав переслідувати її всюди, почав вимагати у неї гроші. Одного разу він висловив їй вимоги, щоб вона передала йому гроші в розмірі 1500 доларів США, інакше він оприлюднить її інтимні фотографії. Вона відмовила йому і тоді задля досягнення своїх цілей ОСОБА_25 почав погрожувати вкрасти її дитину. Ці погрози вона сприймала реально, бо він кілька разів приїздив до дитячого садочку, представився її братом та хотів забрати дитину. З приводу цього вона попередила виховательку і написала заяву в поліцію, яка не була розглянута з невідомих причин. Тоді для захисту себе і своєї родини вона змінила місце мешкання та переїхала за місто в смт.Таїрово, де орендувала житло. Переслідування ОСОБА_25 і його погрози фізичної розправи і вимагання грошей продовжувалися тривалий час, в т.ч. ОСОБА_25 незаконно проникав на територію її домоволодіння. З приводу незаконних дій ОСОБА_29 вона у 2019 році зверталася із відповідними заявами до правоохоронних органів. Вона стала шукати допомоги серед співслужбовців, просила їх посприяти допомогти їй вирішити проблему з ОСОБА_25 , доповіла про це своєму керівнику. Згодом щодо ОСОБА_25 були внести відомості до ЄРДР за ч.2 ст.307 КК України. Після цього ОСОБА_25 ще більш розлютився і став погрожувати заподіянням шкоди її машині і її здоров`ю. Так, одного разу під час руху на автомобілі вона з`ясувала, що на колесах машини були відкручені болти і вона чудом вціліла. Наступного дня після цих подій їй зателефонував ОСОБА_25 та поцікавився, чи жива вона ще. Тоді вона зрозуміла, що ОСОБА_25 бажає розправитися з нею у будь-який спосіб. Про необхідність бути обережною від дій ОСОБА_25 її також попереджали оперативні працівники поліції. ОСОБА_25 мав знайомих в органах поліції і в СБУ. Вона допускає, що від них він дізнався про те, що в камері зберігання речових доказів, якою вона завідує, зберігаються наркотичні засоби. Після цього ОСОБА_25 двічі намагався викрасти належний їй автомобіль, з приводу чого вона також офіційно зверталися в поліцію із заявами. Разом з тим, співслужбовці знали про їх близькі стосунки, а тому під різними причинами відмовляли їй у прийнятті заяв, мов самі розберетесь. Одного разу, в січні 2021 року, вона залишила свій автомобіль на СТО. Увечері вона повернулася на СТО і побачила, що за кермом її автомобіля сидить ОСОБА_25 . Оскільки їй треба було їхати до дому, то вона сіла в автомобіль, бо так було простіше, ніж викликати поліцію, з`ясовувати стосунки і сперечатися. Вона погодилася заїхати з ним у центр міста. По дорозі до них підсіли його знайомі дівчина на ім`я ОСОБА_30 і ОСОБА_31 . Пізніше в автомобіль підсів ОСОБА_24 , з яким у неї після ОСОБА_25 також були нетривалі інтимні стосунки. В районі Фонтанської дороги в м.Одесі ОСОБА_25 і ОСОБА_32 вийшли до невідомої їй особи на зустріч, і повернулися назад до машини з грошима. Їй не відомо, що це за гроші і за що, розмов з ОСОБА_25 в автомобілі вона не вела. В зворотному напрямку з автомобіля вийшов ОСОБА_32 , згодом - всі інші особи і вона сама повернулася до дому. В рамках кримінального провадження щодо ОСОБА_25 його затримали та щодо нього був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави. Він звільнився з під варти після внесення застави. В день обшуку в камері зберігання речових доказів Київського РВ ГУНП в Одеській області та службового кабінету, 02.06.2021, до неї підійшов ОСОБА_25 та повідомив, що за 20000 доларів США він вирішить її проблеми. Після чого її затримали і щодо неї був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В продовження обвинувачена показала, що камера зберігання речових доказів опечатувалася її персональною печаткою. Ключі від камери були у неї в кабінеті (один екземпляр), а інші (другий екземпляр) були у керівника або його заступника ОРУП №1 ГУНП в Одеській області. В березні 2021 її та ОСОБА_28 перевели в інший кабінет, де ключі від камери речових доказів зберігалися в ящику стола в залізній коробці, оскільки в кабінеті не було сейфу. Також був третій примірник ключів, який зберігався у начальника СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_33 . Майже кожного дня вранці печатка на камері зберігання речових доказів знімалася і ставилася печатка лише ввечері. Тому протягом дня до камери зберігання речових доказів міг потрапити будь хто, у кого були ключі, без опечатування власною печаткою. В період коли вона, ОСОБА_4 , була відсутня на робочому місці, то відповідальною особою за камерою зберігання речових доказів була ОСОБА_28 . Коли вона або ОСОБА_28 перебувала на лікарняному або у відпустці, то речові докази вони одна одній не передавали, відповідного акту приймання-передачі речових доказів не складали. Коли її призначили відповідальною за камеру зберігання речових доказів у 2019 році була проведена інвентаризації речових доказів, про що був складений відповідний акт. В подальшому, планові інвентаризації проводилися у 2020 і 2021 роках, про що також складалися відповідні акти. До 2021 року ніяких нестач речових доказів не було. Після призначення на посаду нового керівника ОРУП №1 ГУНП в Одеській області на підставі листа СУ ГУНП в Одеській області в лютому 2021 була проведена інвентаризація речових доказів у виді наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів. Під час проведення інвентаризації вона не була присутня на службі, оскільки в період з 10 по 15 лютого 2021 перебувала на офіційному лікарняному, а потім ще кілька днів по телефону їй дозволяли побути дома за сімейними обставинами. Всю інвентаризацію проводила особа, яка її заміщала - ОСОБА_28 . Коли вона, ОСОБА_4 , на при кінці лютого - початку березня 2021 року вийшла на роботу, акт інвентаризації №60-1722 від 22.02.2021 вже був підписаний всіма членами комісії та затверджений керівником, а вона лише підписала його, як член комісії. Нестач по цьому акту також не було виявлено. Акт вона підписала, не пересвідчившись в його достовірності, за вказівкою її безпосереднього керівника - ОСОБА_34 , оскільки в цей час планувався її перевід на іншу посаду і треба було закрити усі формальності. Акт інвентаризації вона не складала. Припускає, що на підставі попереднього акту інвентаризації останній акт складав ОСОБА_35 . Далі ОСОБА_4 показала, що члени комісії по інвентаризації речових доказів з метою уникнення відповідальності дали неправдиві свідчення в суді щодо порядку і обставин проведення інвентаризації, оскільки фактично вони інвентаризацію проводили формально, не звіряючи наявність речових доказів обліковим документам.

В завершення обвинувачена показала, що під час проведення обшуку в Київському РВ ОРУП ГУНП в Одеській області працівники СБУ допускали численні порушення її прав а свобод. Так, у неї відразу відібрали належний їй мобільний телефон, хоча вона статусу підозрюваної особи не мала, і не допустили адвоката, мотивуючи тим, що вона свідок. Працівники СБУ отримали дозвіл слідчого судді на проведення обшуку її службового кабінету №206, в якому вона знаходилася раніше, до переміщення її до нового кабінету №207. Незважаючи на це, працівники СБУ провели обшук в новому службовому кабінеті №207, в який вона була переміщена керівництвом за кілька днів до обшуку. На проведення обшуку в кабінеті №207 слідчий суддя дозвіл не надавав. Обшук камери зберігання речових доказів також проведено з порушеннями порядку його проведення. Із камери зберігання речових доказів виносилися коробки з речовими доказами і відносилися в інше приміщення - актовий зал, де не було ні її, ні понятих. Услідкувати за пересуванням речових доказів в цей час було неможливо, оскільки було багато людей, які були в різних місцях: в коридорі, в актовому залі, та в самій кімнаті для зберігання речових доказвц. Тому збереження речових доказів під час обшуку теж є під питанням. Під час проведення обшуку вона перебувала в пригніченому, розгубленому стані, оскільки не мала можливості нікому зателефонувати, працівники СБУ здійснювали на неї моральний тиск, підвищували на неї голос, у присутності її колег і керівництва відверто звинувачували у крадіжці наркотичного засобу, на одинці пропонували зізнатися у вчиненому, застосовували до неї фізичне насильство - силою відводили її до актового залу, тримаючи під руку, чіпаючи за одяг. Крім того, під час обшуку працівники СБУ запрошували її до іншого кабінету для спілкування, внаслідок чого вона вимушено відлучалася на деякий час з місця проведення обшуку. Інші учасники обшуку, внесені в протокол слідчої дії, також то приходили, то відходили, постійно на місці обшуку не перебували, був безлад. Про наведені недоліки проведення обшуку вона в протоколі обшуку заперечень не писала, оскільки була залякана, розгублена, пригнічена, не розуміла, що коїться, підписала протокол машинально не маючи можливості скористатися допомогою адвоката. Після обшуку в райвідділі слідчо-оперативна група негайно поїхала з нею до житла, в якому вона проживала, за адресою: АДРЕСА_2 , де також провели обшук. Обшук в житлі, рівно як і в райвідділі, позитивних результатів для слідства не дав. Вона наркотичний засіб - кокаїн, зазначений в обвинувальному акті, нікому не передавала, за це ніяких грошових коштів не отримувала і ніхто їй не обіцяв будь-які грошові кошти за цей наркотичний засіб.

Судом були досліджені письмові докази, надані прокурором на обґрунтування висунутого ОСОБА_4 обвинувачення:

Том 1:

- витяги з ЄРДР про реєстрацію кримінальних проваджень №0000008 від 16.01.2021 за ч.3 ст.307, ч.3 ст.308, ч.1 ст.366 КК України щодо ОСОБА_4 , №0000094 за ч.3 ст.308 КК України від 03.06.2021 щодо ОСОБА_4 , №0000182 за ч.1 ст.366 КК України від 04.11.2021 щодо ОСОБА_4 , (т.1 а.п.119-124, 159-160);

- повідомлення від 03.06.2021 в порядку ст.214 КПК України про вчинення злочину ОСОБА_4 (т.1 а.п.125);

- рапорт від 03.06.2021 за наслідками проведення 02.06.2021 санкціонованого обшуку в камері зберігання речових доказів ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, в ході якого виявлена відсутність в камері зберігання речових доказів речового доказу - 0,5 кг кокаїну, який проходив у кримінальному провадженні №0000074 від 30.01.2020 (т.1 а.п.126);

- копія висновку експерта №326 від 19.05.2020 у кримінальному провадженні №0000074 від 30.01.2020 (т.1 а.п.127-158);

- постанова процесуального керівника від 19.01.2021 про визначення підслідності кримінального провадження №0000008 від 16.01.2021 за ТУ ДБР, розташованому в м.Миколаєві (т.1 а.п.161-162);

- постанова заступника керівника Одеської обласної прокуратури від 11.02.2021 про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування (т.1 а.п.163-164);

- постанова процесуального керівника від 28.05.2021 про об`єднання матеріалів досудових розслідувань кримінальних проваджень №0000008 від 16.01.2021 щодо ОСОБА_4 , №0000087 від 27.05.2021 щодо ОСОБА_24 , ОСОБА_36 , №0000088 від 27.05.2021 щодо ОСОБА_24 , та визначення підслідності (т.1 а.п.165-166);

- постанова процесуального керівника від 03.06.2021 про об`єднання матеріалів досудового розслідування кримінальних проваджень №0000008 від 16.01.2021 щодо ОСОБА_4 , №0000087 від 27.05.2021 щодо ОСОБА_24 , ОСОБА_36 , №0000088 від 27.05.2021 щодо ОСОБА_24 , №0000092 від 02.06.2021 щодо ОСОБА_24 , №0000093 від 02.06.2021 щодо ОСОБА_24 , та визначення підслідності (т.1 а.п.167-168);

- постанова процесуального керівника від 04.06.2021 про об`єднання матеріалів досудового розслідування кримінальних проваджень №0000008 від 16.01.2021 щодо ОСОБА_4 , №0000094 від 03.06.2021 щодо ОСОБА_4 , та визначення підслідності (т.1 а.п.169-170). До речі, підслідність об`єднаного кримінального провадження визначена помилково: об`єднаний номер - 0000008, а підслідність визначена об`єднаному провадженню за номером 0000094;

- постанова процесуального керівника від 08.09.2021 про виділення з матеріалів кримінального провадження №0000008 від 16.01.2021 матеріалів досудового розслідування щодо ОСОБА_24 , присвоївши №0000149 (т.1 а.п.171-176, 177-185);

- постанова процесуального керівника від 08.09.2021 про виділення з матеріалів кримінального провадження №0000008 від 16.01.2021 матеріалів досудового розслідування щодо ОСОБА_36 , присвоївши №0000148 (т.1 а.п.186-189, 190-196);

- постанова процесуального керівника від 09.11.2021 про об`єднання матеріалів досудового розслідування кримінальних проваджень №0000008 від 16.01.2021 щодо ОСОБА_4 , №0000182 від 04.11.2021 щодо ОСОБА_4 та визначення підслідності (т.1 а.п.197-198). До речі, підслідність об`єднаного кримінального провадження визначена помилково: об`єднаний номер - 0000008, а підслідність визначена об`єднаному провадженню за номером 0000182;

- постанова прокурора відділу Одеської обласної прокуратури від 17.11.2021 про об`єднання матеріалів досудового розслідування кримінальних проваджень №0000008 від 16.01.2021 щодо ОСОБА_4 , №0000191 від 17.11.2021 щодо ОСОБА_25 (т.1 а.п.199-201);

- постанова процесуального керівника від 18.11.2021 про виділення з матеріалів кримінального провадження №0000008 від 16.01.2021 матеріалів досудового розслідування щодо ОСОБА_25 , присвоївши №0000194 (т.1 а.п.202-204, 205-214);

- постанова процесуального керівника від 22.11.2021 про виділення з матеріалів кримінального провадження №0000008 від 16.01.2021 матеріалів досудового розслідування щодо ОСОБА_37 , присвоївши №0000197 (т.1 а.п.215-216, 217-220). До речі, прокурором не надано процесуального рішення щодо об`єднання вказаних кримінальних проваджень.

У будь-якому випадку наведені процесуальні рішення прокурорів і процесуального керівника, витяги з ЄРДР тощо, деякі з яких страждають внутрішніми суперечностями стосовно номерів кримінальних проваджень, які підлягають розслідуванню після їх об`єднання, не є доказами у справі у порозумінні ст.84 КПК України, оскільки на підставі цих документів неможливо встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження і підлягають доказуванню, а тому на них, як на докази вини ОСОБА_4 , суд не посилається при ухваленні вироку.

Том 2:

-протокол виконання ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою від 17.06.2021 та протокол огляду особи на предмет наявності тілесних ушкоджень від 17.06.2021 (т.2 а.п.1-5);

-копія ухвали слідчого судді від 30.09.2021 про продовження строків досудового розслідування до шести місяців в рамках кримінального провадження №0000008 від 16.01.2021 (т.2 а.п.6-10);

-протокол огляду місця події від 02.06.2021, за яким оглянута ділянка місцевості за адресою: м.Одеса, проспект Адміральський, 1, де виявлено ОСОБА_24 і ОСОБА_38 після продажу першим другому наркотичного засобу. Вилучено продану речовину, грошові кошти в сумі 140 доларів США, 5 грн., мобільний телефон REALME, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_39 , ключ з чипом. Під час слідчої дії ОСОБА_40 заявив, що він придбав у ОСОБА_24 наркотичний засіб за 140 доларів США. За проведеним експрес тестом наркотичний засіб дав позитивну реакцію на кокаїн. ОСОБА_24 , в свою чергу заявив, що проданий ним наркотичний засіб він придбав у ОСОБА_25 , а той - у ОСОБА_4 (т.2 а.п.11-15);

-копія ухвали слідчого судді від 24.06.2021 про арешт предметів, вилучених під час огляду місця події від 02.06.2021 (т.2 а.п.16-18);

-копія ухвали слідчого судді від 01.06.2021 про надання дозволу на проведення обшуку у житлі за адресою: АДРЕСА_3 , де проживав ОСОБА_24 (т.2 а.п.19-21);

-протокол обшуку за адресою: АДРЕСА_3 від 02.06.2021 з електронним накопичувачем інформації, згідно якого було виявлено і вилучено порошкоподібну речовину білого кольору, електронні ваги у кількості дві одиниці, 45 зіп-пакетів пустих і зіп-пакет з порошкоподібною речовиною вагою 6,9 гр., експрес тест, який надав позитивну реакцію на кокаїн. ОСОБА_24 пояснив, що наркотичний засіб йому передав ОСОБА_25 а тому - ОСОБА_4 (т.2 а.п.22-28, 29);

-копія ухвали слідчого судді від 24.06.2021 про арешт вилученого під час обшуку житла, в якому проживав ОСОБА_24 (т.2 а.п.30-32);

-копія ухвали слідчого судді від 01.06.2021 про надання дозволу на проведення обшуку робочого місця ОСОБА_41 - кабінету №311 та камери зберігання речових доказів ОРУП №1 ГУНП в Одеській області (т.2 а.п.33-35);

-протокол обшуку від 02.06.2021 за адресою: м.Одеса, вул.Ак.Філатова, буд.15-А , з електронним накопичувачем інформації, згідно якого в камері зберігання речових доказів ОРУП №1 ГУНП в Одеській області виявлено і вилучено копію квитанції №000894 щодо отримання сейф пакетів №5518723 і 5518724, в одному з яких був кокаїн, копію постанови слідчого про визнання речовим доказом і копією висновку експерта №326 у кримінальному провадженні №0000074. Сейф пакети з наркотичним засобом виявлено не було. ОСОБА_4 пояснила, що це вона винесла наркотичний засіб і передала ОСОБА_25 через його погрози їй та її дитині. Під час обшуку також були вилучені Журнал обліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів №945, копії наказів про призначення ОСОБА_4 на посаду і відповідальною особою за зберігання речових доказів, копія супровідного листа до акту інвентаризації речових доказів на адресу СУ ГУНП в Одеській області, копія акту інвентаризації речових доказів і мобільний телефон ОСОБА_4 SAMSUNG A7 (т.2 а.п.36-38, 39);

-копія ухвали слідчого судді про накладення арешту на документи та речі, вилучені під час обшуку в камері зберігання речових доказів ОРУП №1 ГУНП в Одеській області та інших приміщеннях (т.2 а.п.76-78);

-копія ухвали слідчого судді від 01.06.2021 про надання дозволу на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 (т.2 а.п.40-42);

-протокол обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , з електронним накопичувачем інформації, за результатами якого нічого не виявлено і не вилучено (т.2 а.п.43-45, 46);

-не посвідчена копія ухвали слідчого судді від 04.06.2021 про надання дозволу на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_37 за адресою: АДРЕСА_5 (т.2 а.п.47-49);

-не посвідчений у встановленому порядку протокол обшуку за місцем проживання ОСОБА_37 за адресою: АДРЕСА_5 , з електронним накопичувачем інформації, за результатами якого виявлено і вилучено зіп-пакет, в середині якого були два зіп-пакети: один з порошкоподібною речовиною рожевого кольору, інший - фіолетового кольору (т.2 а.п.50-54, 55);

-не посвідчена копія ухвали слідчого судді від 24.06.2021 про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_37 (т.2 а.п.56-58);

-не посвідчена копія ухвали слідчого судді від 10.06.2021 про надання дозволу на проведення обшуку банківського сейфу (ячейки) № НОМЕР_1 , орендованої ОСОБА_42 (співмешканка ОСОБА_37 ) (т.2 а.п.59-63);

- не посвідчена у встановленому порядку копія протоколу обшуку від 11.06.2021 банківського сейфу (ячейки), орендованої ОСОБА_42 у відділенні АТБ ПриватБанк, з електронним накопичувачем інформації, в ході якого виявлено і вилучено грошові кошти у розмірі 19900 доларів США, аркуш паперу формату А4, поліетиленовий пакет (т.2 а.п.64-70, 75);

-не посвідчена копія ухвали слідчого судді від 17.06.2021 про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку банківського сейфу (ячейки), орендованої ОСОБА_42 у відділенні АТБ ПриватБанк (т.2 а.п.71-74);

-не посвідчена копія ухвали слідчого судді від 05.11.2021 про надання дозволу на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_25 за адресою: АДРЕСА_6 (т.2 а.п.79-83);

-не посвідчена у встановленому порядку копія протоколу обшуку від 16.11.2021 за місцем проживання ОСОБА_25 за адресою: АДРЕСА_6 , з електронним накопичувачем інформації, згідно якого виявлено і вилучено 4 зіп-пакети з речовиною білого кольору, вагою 6,5 гр., кишенькові ваги, 18 порожніх зіп-пакетів, експрес-тест, саморобний пристрій для паління коноплі. ОСОБА_25 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 подали письмові заяви, що вилучені предмети їм не належать, а були підкинуті працівниками СБУ (т.2 а.п.84-93, 94);

-не посвідчені належним чином копія супровідного листа і висновок експерта №СЕ-19/116-21/7996-НЗПРАП від 07.05.2021, згідно якого добровільно видана ОСОБА_45 23.03.2021 речовина у вигляді грудочок білого кольору, масою 0,994 гр, у полімерному пакеті з замком «zip-lock» та стрічкою червоного кольору, що знаходилася у паперовому згортку, містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - кокаїн. Кількісний вміст кокаїну в наданій речовині становить 0,626 гр (т.2 а.п.95-99);

- не посвідчені належним чином копія супровідного листа і висновок експерта №СЕ-19/116-21/7997-НЗПРАП від 07.05.2021, згідно якого добровільно видана ОСОБА_45 20.04.2021 речовина у вигляді грудочок білого кольору, масою 1,043 гр, у полімерному пакеті з замком «zip-lock» та стрічкою червоного кольору, містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - кокаїн. Кількісний вміст кокаїну в наданій речовині становить 0,667 гр (т.2 а.п.100-104);

-не посвідчені належним чином копія супровідного листа і висновок експерта №СЕ-19/116-21/10885-НЗПРАП від 08.07.2021, згідно якого надана на експертизу вилучена під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_37 порошкоподібна речовина фіолетового кольору, масою 0,407 гр в полімерному пакеті з замком «zip lock», містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін). Кількісний вміст МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін) складає 0,057 гр Порошкоподібна речовина помаранчевого кольору, масою 0,771 гр в полімерному пакеті з замком «zip lock», містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін). Кількісний вміст МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін) склад 0,154 гр (т.2 а.п.105-109);

-не посвідчені належним чином копія супровідного листа і висновок експерта №СЕ-19/116-21/10890-НЗПРАП від 07.07.2021, згідно якого вилучена під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_24 речовина білого кольору, масою 6,189 гр в

полімерному пакеті з замком «zip-lock», містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - кокаїн. Кількісний вміст кокаїну в наданій речовині становить 4,022 гр (т.2 а.п.110-114);

-не посвідчені належним чином копія супровідного листа і висновок експерта №СЕ-19/116-21/10893-НЗПРАП від 07.07.2021, згідно якого продана 02.06.2021 ОСОБА_24 ОСОБА_46 і вилучена у ОСОБА_38 під час огляду місця події речовина білого кольору, масою 0,426 гр в полімерному пакеті з замком «zip-lock», містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - кокаїн. Кількісний вміст кокаїну в наданій речовині становить 0,051 гр (т.2 а.п.116-119);

-висновок судово-медичної експертизи від 16.07.2021 №1172, згідно якої яких-небудь видимих ушкоджень або об`єктивних слідів від них у ОСОБА_4 не встановлено (т.2 а.п.120-122);

- висновок почеркознавчої експертизи №47 від 29.09.2021, згідно якої: підпис на 59 сторінці, навпроти імені та прізвища « ОСОБА_4 » в акті інвентаризації речових доказів у вигляді наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, які знаходяться у камері зберігання речових доказів ОРУП №1 ГУНП в Одеській області №60-1722 від 22.02.2021, виконаний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а не іншою особою; рукописний текст: «000894», «Сл. СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_8 », «14.12.2020», «кокаїн», «1», «Сейф-пакет №5518723 і №5518724», «0000074», «945», «839», « ОСОБА_4 », у квитанції про отримання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів вилучених з незаконного обігу №000894 від 14.12.2020, виконаний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а не іншою особою; підпис навпроти « ОСОБА_4 », у квитанції про отримання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів вилучених з незаконного обігу №000894 від 14.12.2020, виконаний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а не іншою особою; рукописний текст: «839», «14.12», «Сл. СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_8 », «0000074, 000894 (5518723, 5518724)» в журналі обліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, вилучених з незаконного обігу №945, у пункті №839 від 14.12.2020, виконаний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а не іншою особою (т.2 а.п.140-148);

-копія ухвали слідчого судді Одеського апеляційного суду від 10.03.2021 про надання дозволу на проведення негласних слідчих розшукових дій щодо ОСОБА_48 (т.2 а.п.149-151);

-постанова слідчого від 10.03.2021 про доручення оперативним співробітникам проведення негласних слідчих (розшукових) дій стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_24 і ОСОБА_25 (т.2 а.п.152-153);

-протокол за результатами проведення негласного слідчого (розшукового) заходу, з електронним накопичувачем інформації, згідно якого 30.04.2021 ОСОБА_25 під час зустрічі з ОСОБА_49 розповів тому, що ОСОБА_4 викрала з райвідділу поліції півкіло кокаїну та при ньому віддала кокаїн ОСОБА_24 для збуту. Він, ОСОБА_25 , збутом кокаїну не займався, але кілька разів вживав його. Тут же ОСОБА_25 інформує ОСОБА_50 про те, що ОСОБА_4 винна йому борг і він має намір в незаконний спосіб вибити його з неї (т.2 а.п.154-165, 166);

- копія ухвали слідчого судді від 21.07.2021 про тимчасовий доступ до мобільного телефону «Samsung A7», який належить ОСОБА_4 (т.2 а.п.167-169);

-протокол огляду від 12.08.2021 мобільного телефону «Samsung A7», який належить ОСОБА_4 з фотознімками, згідно якого в мобільному телефоні виявлений лише номер телефону, належний ОСОБА_51 (т.2 а.п.170-177);

-протокол огляду від 12.08.2021 мобільного телефону «Samsung», який вилучено під час обшуку житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_7 , згідно якого в мобільному телефоні корисної для слідства інформації не виявлено (т.2 а.п.178);

-заява ОСОБА_24 про дозвіл на огляд вилученого у нього 02.06.2021 під час огляду місця події мобільного телефону «Realme» (т.2 а.п.179);

-протокол огляду від 14.09.2021 мобільного телефону «Realme», який належить ОСОБА_24 , з фотознімками, згідно якого в телефоні оглянуто 1866 фотографій, 118 відеофайлів, телефонну книгу, де виявлені номери телефонів ОСОБА_36 (його батька), ОСОБА_25 , ОСОБА_4 . Під час слідчої дії ОСОБА_24 надав коментарі, серед яких йому кокаїн передавав ОСОБА_25 , а ОСОБА_25 - ОСОБА_4 (т.2 а.п.180-217);

-копія ухвали слідчого судді від 21.07.2021 на надання тимчасового доступу до речей і документів - акту інвентаризації речових доказів ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області від 22.02.2021 (т.2 а.п.218-220);

-протокол тимчасового доступу від 28.07.2021 до акту інвентаризації речових доказів у виді наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, які знаходяться в камері зберігання речових доказів ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області №60-1722 від 22.02.2021, з не посвідченою належним чином копією опису вилучених документів (т.2 а.п.221-225).

Наведені копії процесуальних рішень слідчих суддів, постанови слідчого та окремі заяви осіб не є доказами у справі у порозумінні ст.84 КПК України, оскільки на підставі цих документів неможливо встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження і підлягають доказуванню, а тому на них, як на докази вини ОСОБА_4 , суд не посилається при ухваленні вироку. Разом з тим, відповідно до ст.ст.100, 174 КПК України суд, враховуючи ухвали слідчих суддів, зобов`язаний вирішити питання щодо речових доказів і арештованого майна.

Том 3:

-акт інвентаризації речових доказів у вигляді наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, які знаходяться у камері зберігання речових доказів Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області №60-1722, затверджений 22.02.2021, згідно якого усі речові докази у наявності (т.3 а.п.1-60);

-копія ухвали слідчого судді від 06.09.2021 про тимчасовий доступ до речей і документів, що перебувають у володінні оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» - щодо власників зазначених мобільних телефонів, про вхідні, вихідні дзвінки, смс-повідомлення цих мобільних телефонів (т.3 а.п.61-64);

-протокол тимчасово доступу до речей і документів від 06.10.2021 з описом вилучених документів (т.3 а.п.65-67);

-протокол огляду від 12.10.2021, яким оглянута надана оператором мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» інформація, з електронним накопичувачем інформації, надана в таблицях, в якій міститься інформація про з`єднання номерів мобільних телефонів у період з 01.01.2020 по 05.09.2021, що належать ОСОБА_4 , ОСОБА_25 , ОСОБА_24 , ОСОБА_36 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 та інша інформація. Інформація, що має значення для слідства в даному документів відсутня (т.3 а.п.68-81, 82);

-копія ухвали слідчого судді від 06.09.2021 про тимчасовий доступ до речей і документів - оригіналу квитанції №000894 від 14.12.2020 про отримання ОСОБА_4 наркотичного засобу (т.3 а.п.83-86);

-протокол тимчасово доступу до речей і документів від 08.09.2021, з описом вилучених документів (т.3 а.п.87-91);

-оригінал квитанції №000894 від 14.12.2020 про отримання ОСОБА_4 наркотичного засобу (кокаїн) на зберігання (т.3 а.п.92);

-постанови слідчого про визнання речовими доказами і передачу їх на зберігання від 02.09.2021 - т.3 а.п.93-96, від 03.09.2021 - т.3 а.п.97-99, від 03.09.2021 - т.3 а.п.100-102, від 03.11.2021 - т.3 а.п.105-107, від 01.09.2021 - т.3 а.п.108-111;

-квитанція про отримання на зберігання речових доказів (т.3 а.п.103) і акт прийому-передачі речових доказів (т.3 а.п.104);

-копія наказу начальника Київського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області від 12.12.2019 №465, за яким ОСОБА_4 призначено відповідальною особою з обліку і збереження речових доказів і озброєння в СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області (т.3 а.п.113). Згідно п.2 цього наказу дублікат ключів від кімнати для зберігання речових доказів зберігався у начальника слідчого відділу. Завдяки цьому не виключається несанкціоноване проникнення інших осіб до камери зберігання речових доказів без дозволу ОСОБА_4 або під час її відсутності;

-копія наказу від 11.03.2021 №150, за яким ОСОБА_4 призначено відповідальною особою з обліку і збереження речових доказів і озброєння в ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, а у випадку її тимчасової відсутності - ОСОБА_28 (т.3 а.п.112);

-постанова слідчого від 01.06.2020 про визнання предметів, у т.ч. порошкоподібної речовини білого кольору вагою 691 гр у полімерному пакеті, речовими доказами у кримінальному провадженні №000074 від 30.01.2020 (т.3 а.п.114-115);

-не посвідчена належним чином копія висновку експерта №326 від 19.05.2020, згідно якого, між іншим, зазначено, що надана на експертизу речовина білого кольору у пакеті №ЕХРТ0205059, масою 627,6625 гр., містить в своєму складі наркотичний засіб, обіг якої обмежено - кокаїн (метиловий ефір бензоїлекгоніну). Маса кокаїну - 476,1 гр. (т.3 а.п.116-147);

-протокол пред`явлення особи для впізнання від 14.09.2021 за участю свідка ОСОБА_24 , згідно якого останній впізнав за фотознімками ОСОБА_25 (т.3 а.п.148-152);

-протокол пред`явлення особи для впізнання від 14.09.2021 за участю свідка ОСОБА_24 , згідно якого останній впізнав за фотознімками ОСОБА_4 (т.3 а.п.153-157);

-копія посадової інструкції №179 від 17.03.2021 поліцейського з обліку та збереження речових доказів і озброєння сектору логістики ОРУП№1 ГУНП в Одеській області сержанта поліції ОСОБА_4 (т.3 а.п.158-160);

-витяги з наказів начальника ГУНП в Одеській області №487 о/с від 04.03.2021, №1631 о/с від 02.12.2021 (міститься описка в році - фактично 2019) про призначення ОСОБА_4 на посади (т.3 а.п.161, 162);

-супровідна і копія наказу начальника ОРУП №1 ГУНП в Одеській області №83 від 11.02.2021 про проведення інвентаризації речових доказів (т.3 а.п.163-165);

-копія наказу начальника ГУНП в Одеській області від 11.06.2021 про призначення службового розслідування та складу дисциплінарної комісії (т.3 а.п.168);

-копія висновку службового розслідування від 05.08.2021 за фактом виявлення під час обшуку в камері зберігання речових доказів ОРУП №1 ГУНП в Одеській області речового доказу (т.3 а.п.169-181);

-копія наказу начальника ГУНП в Одеській області від 18.08.2021 №1849 про застосування дисциплінарного стягнення до працівника ОРУП№1 ГУНП в Одеській області, за яким, крім іншого, ОСОБА_4 звільнено зі служби в поліції (т.3 а.п.182-188);

-копія журналу первинного обстеження в ІТТ №1 ГУНП в Одеській області, згідно якого у ОСОБА_4 під час огляду видимих тілесних ушкоджень не виявлено (т.3 а.п.192-193);

-копія журналу обліку осіб, що тримаються в ІТТ №109 ГУНП в Одеській області, згідно якого ОСОБА_4 поміщено в ІТТ 17.06.2021 (т.3 а.п.194-195);

-копії медичних довідок щодо ОСОБА_4 , згідно яких стан її здоров`я задовільний (т.3 а.п.197-205);

-довідки про відсутність тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 під час поміщення її до ДУ «Одеській слідчий ізолятор» (т.3 а.п.208, 209);

-копія журналу обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події, згідно якого ОСОБА_4 скарг 17.06.2021 не заявляла (т.3 а.п.210-212);

-копія журналу виявлення тілесних ушкоджень у осіб, які прибули до ДУ «ОСІ», згідно якого у ОСОБА_4 під час огляду видимих тілесних ушкоджень не виявлено (т.3 а.п.213-216);

-висновок судово-психіатричної експертизи №410 від 27.07.2021, згідно якого в період часу, що стосується вчиненню кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 , на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждала, у тимчасовому розладі психічної діяльності не перебувала, у зв`язку з чим, вона була здатна повного мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. У підозрюваної ОСОБА_4 достовірних клінічних ознак за МКХ-10, щодо психічних і поведінкових розладів в наслідок вживання психоактивных речовин (наркотиків), синдром залежності («Наркоманія» за МКХ-9), не виявлено. У теперішній час підозрювана ОСОБА_4 також не страждає на хронічне психічне захворювання, недоумство, або інший хворобливий стан психіки, вона здатна повного мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом підозрювана ОСОБА_4 може приймати участь в слідчих діях, та предстати перед судом. За станом психічного здоров`я підозрювана ОСОБА_4 застосування примусових заходів медичного характеру не погребує (т.3 а.п.217-225).

Оскільки наведений висновок експерта отриманий з поушенням належної правової процедури, не уповноваженим на то слідчим, то цей висновок, як й інші докази, є недопустимим. Тому суд на підставі недопустимого доказу не може визначити осудність ОСОБА_4 відповідно до ч.1 ст.19 КК України.

-копія вироку Київського районного суду м.Одеси від 01.11.2021, яким затверджена угода про визнання винуватості відносно ОСОБА_24 (т.3 а.п.226-228);

- копія вироку Іллічіського міського суду Одеської області від 29.11.2021, яким затверджена угода про визнання винуватості відносно ОСОБА_36 (т.3 а.п. 229-232);

-Довідка ІЦ щодо ОСОБА_4 , яка не має судимості (т.3 а.п.232).

Копії вироків відносно ОСОБА_24 і ОСОБА_36 , якими затверджені угоди про визнання винуватості, суд до уваги не приймає, оскільки такі вироки не є доказами у справі щодо інших осіб і такі вироки не мають преюдиційного значення.

Так, унаслідок розгляду справ «Развозжаєв проти Росії та України та Удальцов проти Росії» (заява №75734/12), «Навальний і Офіцеров проти Росії» (заяви №№46632/13, 28671/14)ЄСПЛ, «Нацвлішвілі і Тогонідзе проти Грузії» (заява №9043/05) високі судді ЄСПЛ, рішення якого є джерелом права в Україні, дійшли наступних висновків, що обставини, установлені в провадженні, в якому не беруть участь інші обвинувачені, не повинні мати преюдиціального значення для їх справ. Тож суд не повинен враховувати докази, отримані в іншому провадженні, в якому існує вирок, ухвалений на підставі угоди; посилання на покази, які надані свідками внаслідок укладення угоди зі слідством, не відповідає принципу справедливого судового розгляду. Якщо угода про визнання винуватості дійсно укладена з дотриманням всіх вимог, не порушує прав підозрюваного чи обвинуваченого, то вона загалом має позитивне значення для всіх учасників процесу здійснення правосуддя. Ідеалізований результат їх застосування - це лише прискорений розгляд справ, розвантаження судової системи, зменшення кількості призначених покарань і кількості ув`язнених.

Отже, у будь-якому випадку, вирок, ухвалений щодо особи на підставі угоди, не має преюдиційного значення для кримінального провадження відносно інших осіб, а визнання винуватості першою не є доказом вину останніх (постанова пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015).

Крім того, наведені копії процесуальних рішень слідчих суддів, деякі з яких стосуються заходів забезпечення кримінального провадження, постанови слідчого щодо речових доказів і квитанції про передачу-прийняття речових доказів на зберігання, не є доказами у справі у порозумінні ст.84 КПК України, оскільки на підставі цих документів неможливо встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження і підлягають доказуванню, а тому на них, як на докази вини ОСОБА_4 , суд не посилається при ухваленні вироку. Разом з тим, відповідно до ст.ст.100, 174 КПК України суд, враховуючи ухвали слідчих суддів, зобов`язаний вирішити питання щодо речових доказів і арештованого майна, інших заходів забезпечення кримінального провадження.

Том 4:

-протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 28.05.2021, з електронним накопичувачем інформації, згідно якого в період з 15.03.2021 по 13.05.2021 отримано дані телефонних розмов між ОСОБА_24 і ОСОБА_53 . Про ОСОБА_4 абоненти не згадують (т.4 а.п.148-175, 176),

-не посвідчена належним чином копія вироку Київського районного суду м.Одеси від 14.01.2021, який набрав законної сили 15.02.2021, згідно якого ОСОБА_37 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, і призначено кримінальне покарання у виді штрафу за використання завідомо підробленого документу - пред`явлення поліцейському посвідчення водія при ідентифікації особи (т.4 а.п.195-197),

-супровідний лист - доповідь заступника начальника управління поліції - начальника СВ ОРУП№1 ГУНП в Одеській області на адресу заступника начальника СУ ГУНП в Одеській області від 13.10.2021 №60/вх.8835, згідно якого за наслідкам позачергової комісійної інвентаризації речових доказів ОРУП №1 ГУНП в Одеській області виявлено відсутність 86 речових доказів у виді наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів. Додаються копії наказу і акту, а також перелік відсутніх речових доказів (т.4 а.п.198, т.5 а.п.82);

- копія наказу начальника ОРУП №1 ГУНП в Одеській області №390 від 02.06.2021 про проведення позачергової інвентаризації речових доказів, які знаходяться у камері зберігання речових доказів ОРУП №1 ГУНП в Одеській області (т.4 а.п.199-200),

-листи, доручення, повідомлення, постанови про визначення групи слідчих посадових і службових осіб правоохоронних органів, супровідні щодо матеріалів кримінального провадження № 0000008 від 16.01.2021 та інших кримінальних проваджень, як в оригіналах, так і в не посвідчених копіях (т.4 а.п.33-35, 40-72),

-листування і скарги сторони захисту з правоохоронними органами з приводу кримінального провадження щодо ОСОБА_4 (т.4 а.п.177-194).

Наведені листи, доручення, повідомлення, постанови про визначення групи слідчих посадових і службових осіб правоохоронних органів, супровідні щодо матеріалів кримінального провадження, рівно як і листування і скарги сторони захисту з правоохоронними органами, не є доказами у справі у порозумінні ст.84 КПК України, оскільки на підставі цих документів неможливо встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження і підлягають доказуванню, а тому на них, як на докази вини ОСОБА_4 , суд не посилається при ухваленні вироку.

Том 5:

-копія акту позачергової комісійної інвентаризації речових доказів ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 13.10.2021 (т.5 а.п.1-71);

-рапорт про встановлення відсутності речових доказів у вигляді наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів від 13.10.2021, виявленої під час проведення позачергової комісійної інвентаризації речових доказів ОРУП №1 ГУНП в Одеській області (т.5 а.п.72-80);

-копія наказу начальника ОРУП №1 ГУНП в Одеській області №854 від 13.10.2021 про призначення службового розслідування та складу дисциплінарної комісії (т.5 а.п.81);

-листування і скарги сторони захисту з правоохоронними органами з приводу кримінального провадження щодо ОСОБА_4 (т.5 а.п.102-145, 158-160);

-копії ухвал слідчого судді Одеського апеляційного суду щодо надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіо, відео контролю і зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж: від 15.03.2021 відносно ОСОБА_24 , від 01.04.2021 відносно ОСОБА_36 , від 10.03.2021 відносно ОСОБА_4 (т.5 а.п.188-190, 193-196, 215-217 відповідно),

-постанови слідчого про доручення проведення негласних слідчих (розшукових) дій (т.5 а.п.191-192, 197-198, т.4 а.п.146-147),

-протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 15.06.2021, з електронним накопичувачем інформації, згідно якого в період з 01.04.2021 по 30.05.2021 отримано дані телефонних розмов між ОСОБА_24 і ОСОБА_36 , ОСОБА_36 і ОСОБА_53 . Про ОСОБА_4 абоненти не згадують (т.5 а.п.199-210, 211),

-протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 28.05.2021, з електронним накопичувачем інформації, згідно якого в період з 10.03.2021 по 08.05.2021 отримано дані телефонних розмов між ОСОБА_25 і ОСОБА_54 . Про ОСОБА_4 абоненти не згадують (т.5 а.п.212-213, 214),

-протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 28.05.2021, з електронним накопичувачем інформації, згідно якого в період з 10.03.2021 по 08.05.2021 отримано дані телефонних розмов між ОСОБА_25 і ОСОБА_4 . Інформація про наркотичні засоби в прямому і переносному сенсу відсутня (т.5 а.п.218-220, 221),

-рапорт заступника начальника управління - начальник ГВ БКОЗ УСБУ в Одеській області на ім`я начальника СВ УСБУ в Одеській області від 19.06.2021 про отримання оперативної інформації щодо можливого зберігання викраденого ОСОБА_4 наркотичного засобу у гаражі ОСОБА_25 із фотознімками (т.5 а.п.227-230);

Копії процесуальних рішень слідчих суддів щодо заходів забезпечення кримінального провадження, постанови слідчого, рівно як і листування і скарги сторони захисту з правоохоронними органами, не є доказами у справі у порозумінні ст.84 КПК України, оскільки на підставі цих документів неможливо встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження і підлягають доказуванню, а тому на них, як на докази вини ОСОБА_4 , суд не посилається при ухваленні вироку.

Том 6:

-лист Офісу Генерального прокурора щодо виконання ухвали суду про тимчасовий доступ до речей і документів (т.6 а.п.36-37),

-додаток до листа - витяг з ЄРДР у кримінальному провадженню №0000008 (т.6 а.п.38-49),

-копія акту позачергової комісійної інвентаризації речових доказів ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 13.10.2021 (т.6 а.п.78-149);

-не посвідчена належним чином копія протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_24 , яка долучена до справи виключно для перевірки анкетних даних обвинуваченого (т.6 а.п.192-193).

Допитані в судовому засіданні свідки з боку обвинувачення показали:

Члени комісії з інвентаризації речових доказів у вигляді наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, які знаходяться у камері зберігання речових доказів Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області: тво заступника начальника СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_55 , тво начальника сектору дізнання ОРУП №1 ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_56 , тво начальника сектору логістики ОРУП №1 ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_57 , кожен окремо, що на початку 2021 року вони входили до складу комісії з планової інвентаризації речових доказів в камері зберігання речових доказів Київського РВ ГУНП в Одеській області. Комісію очолював тво заступника начальника управління поліції - начальник СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_58 . Поліцейський з логістики сектору логістики та матеріально технічного забезпечення Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області сержант поліції ОСОБА_4 була відповідальною особою за зберігання речових доказів райвідділу, що зберігалися у камері зберігання речових доказів, яка була розташована на другому поверсі райвідділу. ОСОБА_4 також приймала участь в роботі комісії і підписувала акт №60-1722, складений за наслідками інвентаризації, який був затверджений 22.02.2021. Членів комісії на період її роботи не звільняли від виконання безпосередніх службових обов`язків за посадами. Тому члени комісії в період її роботи одночасно не збиралися, а приймали участь в роботі комісії епізодично, коли дозволяв службовий час. Постійно перевіркою речових доказів займалася лише ОСОБА_4 Інвентаризація проходила у стислі строки, протягом тижня. Процес інвентаризації відбувався наступним чином: ОСОБА_4 відкривала ключами камеру зберігання речових доказів, які зберігалися у неї, доставала коробку з речовими доказами, члени комісії звіряли номери пакетів з журналами обліку речових доказів, та ОСОБА_4 повертала пакет назад до коробки, а потім - до камери зберігання речових доказів. Члени комісії за відсутністю нестач та недоліків підписали акт перевірки, який затвердив начальник райвідділу - ОСОБА_9 . Акт інвентаризації речових доказів складала ОСОБА_4 . За відсутністю ОСОБА_4 її тимчасово заміщала інша відповідальна особа - ОСОБА_28 . Про викрадення ОСОБА_4 речового доказу, який містив в собі наркотичний засіб кокаїн, їм не відомо. Разом з тим, зі слів працівників СБУ, які проводили обшук, стало відомо, що кокаїн викрала ОСОБА_4 . Після арешту ОСОБА_4 була призначена позачергова інвентаризація речових доказів під час якої була виявлена нестача багатьох речових доказів. Камера зберігання речових доказів була обладнана сигналізацією, але чи працювала вона, вони не пам`ятають. Де і яким чином зберігалися основні і запасні ключі від камери зберігання речових доказів - їм не відомо. Щодо перебування ОСОБА_4 на лікарняному під час проведення інвентаризації та про погрози на її адресу та вимагання з неї грошей, їм не відомо.

Додатково свідок ОСОБА_55 , показав, що під час інвентаризації, коли не було ОСОБА_4 , відкривала кімнату речових доказів і надавала для перевірки речові докази ОСОБА_28 . Представники СУ ГУНП в Одеській області практично одночасно з роботою внутрішньої комісії також проводили інвентаризацію речових доказів у камері зберігання ОРУП №1 ГУНП в Одеській області. Він також приймав участь у тій інвентаризації як представник ОРУП №1. Нестачі речових доказів виявлено також не було.

Під час одночасного допиту з обвинуваченою ОСОБА_4 свідок ОСОБА_55 частково змінив покази і показав, що він не пам`ятає, хто йому на підпис приносив акт інвентаризації. Хто саме складав цей акт інвентаризації, він не знає. Чи була ОСОБА_4 на лікарняному під час інвентаризації, він також не пам`ятає.

Додатково свідок ОСОБА_57 , показав, що ОСОБА_4 є його підлеглою службовою особою. Під час планової інвентаризації речових доказів ні ОСОБА_4 ні інша відповідальна особа - ОСОБА_28 , не повідомляли про відсутність речових доказів, будь-яких рапортів з цього приводу вони не подавали. Про відсутність світла в камері зберігання речових доказів він дізнався під час проведення обшуку. Ключі від камери зберігання речових доказів зберігалися в металевій банці (коробці) в робочому столі ОСОБА_4 , нікому вони та двері камери зберігання речових доказів під охорону не передавалися. Ключі могла взяти будь-яка особа.

Під час одночасного допиту з обвинуваченою ОСОБА_4 свідок ОСОБА_57 частково змінив покази і показав, що він не пам`ятає, чи була ОСОБА_4 на лікарняному під час проведення інвентаризації. Акт за результатами інвентаризації складав він на підставі акту інвентаризації за минулий рік, зразок якого він узяв у ОСОБА_4 . Чи допомагали ОСОБА_59 і ОСОБА_28 в перевірці речових доказів під час роботи інвентаризаційної комісії, він не пам`ятає. Свідок також не зміг пояснити, чому в Журналі обліку речових доказів з 15.03.2021 були відсутні записи про прийняті на зберігання речові докази. Порядок підписання акту інвентаризації членами комісії, він не пам`ятає.

Додатково свідок ОСОБА_56 показала, що в ті дні і часи, коли вона приймала участь в роботі інвентаризаційної комісії, вона не бачила ОСОБА_28 в камері зберігання речових доказів. Чи виявляли інші члени комісії нестачу речових доказів, коли її не було, і який обсяг речових доказів був перевірений без неї, вона не знає.

Під час одночасного допиту з обвинуваченою ОСОБА_4 свідок ОСОБА_56 частково змінила покази і показала, що можливо, акт інвентаризації готував ОСОБА_35 . Інвентаризація тривала кілька тижнів. Хто приніс їй на підпис акт інвентаризації, і порядок підписання акту членами комісії, вона не пам`ятає.

Обвинувачена ОСОБА_4 наполягала на тому, що фізично її не могло бути на інвентаризації, оскільки вона вийшла з лікарняного 04.03.2021, після завершення роботи комісії.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка тво заступника начальника управління поліції - начальник СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_60 показав, що він був призначений головою комісії з інвентаризації речових доказів у вигляді наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, які знаходяться у камері зберігання речових доказів Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області. До складу комісії входили тво заступника начальника СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_55 , тво начальника сектору дізнання ОРУП №1 ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_56 , тво начальника сектору логістики ОРУП №1 ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_35 . Комісія працювала біля тижня. Він вибірково перевірив кілька речових доказів і постійно в роботі комісії участі не брав, оскільки був зайнятий іншими службовими справами. Поліцейський з логістики сектору логістики та матеріально технічного забезпечення Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області сержант поліції ОСОБА_4 була відповідальною особою за зберігання речових доказів райвідділу, що зберігалися у камері зберігання речових доказів, яка була розташована на другому поверсі райвідділу. За відсутністю ОСОБА_4 її тимчасово заміщала інша відповідальна особа - ОСОБА_28 . До камери зберігання речових доказів також мали доступ ОСОБА_57 і ОСОБА_61 . Акт інвентаризації №60-1722 від 22.02.2021 був ним підписаний і переданий на затвердження начальнику ОРУП №1 ОСОБА_9 . Члени комісії та відповідальна особа не доповідали йому про відсутність речових доказів. ОСОБА_4 також приймала участь в роботі комісії, оскільки відкривала ключами камеру зберігання речових доказів, доставала короба з речовими доказами, члени комісії звіряли номери пакетів з журналом обліку речових доказів. Про викрадення ОСОБА_4 речового доказу, який містив в собі наркотичний засіб кокаїн, йому не відомо. Разом з тим, зі слів працівників СБУ, які проводили обшук, стало відомо, що кокаїн викрала ОСОБА_4 . Чому комісія не виявила відсутність кокаїну, свідок пояснив неуважністю членів комісії, які могли пропустити цей речовий доказ. Відсутність в Журналі обліку речових доказів з 15.03.2021 записів про речові докази і не відповідність акту №60-1722 від 22.02.2021 Журналу обліку більш, ніж по ста позиціям, свідок пояснити не зміг. Після арешту ОСОБА_4 була призначена позачергова інвентаризація речових доказів під час якої була виявлена нестача багатьох речових доказів. Камера зберігання речових доказів була обладнана сигналізацією, але чи працювала вона, він не пам`ятає. Двері від камери зберігання речових доказів і ключі від них під охорону черговому райвідділу не передавалися. Де і яким чином зберігалися основні і запасні ключі від камери зберігання речових доказів - йому не відомо. Щодо погроз на її адресу з боку ОСОБА_25 та вимагання ним з неї грошей за не розповсюдження фотографій, які б її скомпрометували, йому відомо, бо ОСОБА_4 з цього приводу зверталася зі скаргами і писала відповідну заяву. Щодо перебування ОСОБА_4 на лікарняному під час проведення інвентаризації йому нічого не відомо.

Під час одночасного допиту з обвинуваченою ОСОБА_4 свідок ОСОБА_60 частково змінив покази і показав, що можливо, акт інвентаризації готувала не ОСОБА_4 , а інша особа. Акт по суті дублював акт інвентаризації за попередній рік. Хто приніс йому на підпис акт інвентаризації, і порядок підписання акту членами комісії він не пам`ятає.

Обвинувачена ОСОБА_4 наполягала на тому, що фізично вона не могла бути присутньою на інвентаризації, оскільки вона тривалий час лікувалася сама та в неї на руках була хвора бабуся. Також обвинувачена наполягала на тому, що у ОСОБА_62 був примірник ключів від камери зберігання речових доказів на випадок пожежної небезпеки.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка тво начальника ОРУП №1 ГУНП в Одеській області полковник поліції ОСОБА_9 показав, що на початку 2021 року він видав наказ про проведення інвентаризації речових доказів в райвідділі. Ця інвентаризація була плановою і позаплановою, оскільки саме в цей час тривала процедура призначення його на посаду начальника ОРУП №1 ГУНП в Одеській області. ОСОБА_4 була відповідальною особою за камеру зберігання речових доказів. Головою комісії він призначив свого заступника ОСОБА_62 , а членами комісії: ОСОБА_34 , ОСОБА_63 та ОСОБА_64 . Як була організована робота комісії, він не знає, але вона тривала кілька тижнів. Він інколи перевіряв, як проводиться інвентаризація, але безпосередньої участі в ній не приймав. За наслідками роботи комісії був складений і підписаний членам комісії акт, який він затвердив. Нестач виявлено не було. Доступ до камери зберігання речових доказів мала ОСОБА_4 , він та начальник слідства ОСОБА_58 . Безпосередньо він, ОСОБА_9 , до камери зберігання речових доказів заходив лише в присутності ОСОБА_4 . Одного дня йому черговий повідомив, що працівники СБУ проводять обшук в камері зберігання речових доказів райвідділу. Він підійшов на місце проведення обшуку, де ОСОБА_4 зізналася, що вона викрала наркотичний засіб. Після арешту ОСОБА_4 він призначив позапланову перевірку речових доказів, під час якої також виявилася нестача наркотиків. Під час проведення обшуку деякі ящики з речовими доказами з камери зберігання речових доказів переносилися в актовий зал, оскільки там було більше місця та краще освітлення. ОСОБА_4 до нього не зверталася зі скаргами на те, що їй хтось погрожує, чи вимагає гроші. Про перебування ОСОБА_4 на лікарняному під час проведення інвентаризації на початку 2021 року, він не пам`ятає.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка інспектор сектору ювенальної превенції ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_28 , показала, що 02.06.2021 вона дізналася про проведення обшуку в камері зберігання речових доказів ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, що розташована на другому поверсі. Її покликала ОСОБА_4 . Вони вдвох були відповідальними за облік і збереження речових доказів у виді наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів. Вона, ОСОБА_28 , заміщувала ОСОБА_4 у випадку її відсутності. Працівники СБУ пред`явили ухвалу слідчого судді на проведення обшуку, після чого ОСОБА_4 відчинили двері в камеру зберігання речових доказів і розпочався обшук. Її, ОСОБА_28 , один з працівників СБУ став допитувати стосовно викрадення наркотичного засобу - кокаїну. Вона надала йому Журнал обліку речових доказів. Була знайдена копія постанови слідчого і копія квитанції про прийняття цього речового доказу, а самого речового доказу у двох експертних пакетах не було. Ключі від камери зберігання речових доказів зберігалися в металевій коробці в столі у ОСОБА_4 . В кабінеті, крім стола ОСОБА_4 , також були робочі столи її та дільничного інспектора поліції ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_65 . Коробка з ключами під охорону не передавалася, але опечатується печаткою тієї особи, яка зачиняє двері камери зберігання речових доказів. Про обставини проведення інвентаризації речових доказів в лютому 2021 їй нічого не відомо, вона не була членом комісії. Камера зберігання речових доказів обладнана сигналізацією, яка дзвонить під час відкриття дверей. Разом з тим, зачинені двері і сигналізація черговому райвідділу під охорону не передаються. Далі свідок показала, що від ОСОБА_4 вона знає про стосунки із ОСОБА_24 і ОСОБА_25 . Безпосередньо ОСОБА_25 послабив гайки на колесах її автомобіля і ОСОБА_4 через це ледве не розбилася. ОСОБА_4 прислала їй на мобільний телефон фотографію її автомобіля без двох коліс. Також ОСОБА_25 погрожував помститися ОСОБА_4 і вимагав у неї грошей, можливо, через те, що ОСОБА_4 навела на нього правоохоронців за розповсюдження ним наркотичних засобів та внесення до ЄРДР проти нього відомостей про кримінальне провадження. Вона пропонувала, щоб ОСОБА_4 офіційно звернулася із заявою до поліції. Чи звернулася до поліції ОСОБА_4 , їй не відомо, але ОСОБА_4 дуже боялася ОСОБА_25 .

Оглянувши Журнал обліку речових доказів, свідок ОСОБА_28 показала, що в Журналі містяться записи про прийняття речових доказів, виконаних як ОСОБА_27 , яка була відповідальною за облік і збереження речових доказів до ОСОБА_4 , яка її змінила, самою ОСОБА_4 , так і нею, ОСОБА_28 , коли вона приймала речові докази за відсутністю ОСОБА_4 .

Під час одночасного допиту свідка ОСОБА_28 і обвинуваченої ОСОБА_4 , свідок і обвинувачена уточнили свої покази стосовно службових кабінетів і осіб, які в них працювали. Так в кабінеті №206, на обшук якого був наданий дозвіл слідчим суддею, перебували чотири особи: ОСОБА_28 , ОСОБА_4 , тво начальника сектору логістики ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_57 і на той час інспектор сектору протидії домашньому насильству ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_66 . Після переїзду в новий кабінет №207, де фактично проводився обшук без санкції суду, в ньому працювали три особи: ОСОБА_28 , ОСОБА_4 і дільничний інспектор поліції ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_67 . В обох кабінетах ключі від дверей камери зберігання речових доказів зберігалися в металевій коробці в столі чи на столі ОСОБА_4 , поза сейфом, бо сейфу не було і немає досі.

Оскільки суд безпосередньо сприймав покази наведених вище свідків під час судового засідання, то їх покази суд відповідно до ст.ст.86, 95 КПК України визнає допустимими доказами.

Разом з тим покази наведених свідків прямо чи непрямо не доводять і не спростовують висунуте ОСОБА_4 обвинувачення.

Крім того, суд критично ставиться до показів голови і членів інвентаризаційної комісії, які фактично перевірку речових доказів в камері їх зберігання проводили формально і вибірково. Такий висновок суду ґрунтується на встановлених фактичних обставинах справи: комісія не виявила відсутність речового доказу - речовини, що містила в собі кокаїн; не виявила відсутність інших речових доказів; не звернула уваги на те, що протягом тривалого часу не здійснювався облік речових доказів у Журналі; призначені члени комісії під час інвентаризації усі разом не працювали. При цьому члени і голова інвентаризаційної комісії, виправдовуючи свою особисту недбалість, дали покази про те, як повинна була бути організована робота комісії, а не як фактично вона проводилася.

До того ж, покази наведених свідків стосовно строків проведення інвентаризації та присутності чи відсутності ОСОБА_4 на службі під час проведення інвентаризації, суттєво різняться від офіційних документів, в яких зафіксовані певні факти. Так, наказ на проведення інвентаризації був виданий 11.02.2021. Затверджено акт інвентаризації 22.02.2021. Тобто на роботу комісії випадало десять календарних дня, з яких чотири дня (13, 14, 20, 21 лютого 2021 року) були вихідними, і в сукупності шість днів були робочими днями. ОСОБА_4 в період з 10 по 15 лютого 2021 перебувала на лікарняному, як це видно з виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 11.05.2023. В цій частині ОСОБА_4 також показала, що після закінчення лікарняного, вона з дозволу керівництва ще кілька днів не виходила на службу. Останнє твердження обвинуваченої прокурором не спростовано.

Свідок ОСОБА_68 в судовому засіданні показав, що на початку 2021 року він займав посаду начальника кадрового забезпечення Київського ВП, після реорганізації - ОРУП№1, ГУНП в Одеській області, підполковник поліції. В цей час ОСОБА_4 займала посаду інспектора сектору логістики та на неї були покладені обов`язки відповідальної особи за камеру зберігання речових доказів райвідділу. Крім ОСОБА_4 , за речові докази відповідала ОСОБА_28 у її відсутності. Коли особа перебуває на лікарняному, про це повідомляється керівнику райвідділу, а після виходу на роботу надається лікарняний. Чи перебувала ОСОБА_4 на лікарняному на початку 2021 року він не пам`ятає. В 2021 працівники СБУ проводили обшук в камері зберігання речових доказів. Оскільки його кабінет находиться поруч, він постійно був присутній під час обшуку, в якості кого, він не знає, але він підписав документи після завершення обшуку. Зауважень до проведення слідчих дій у нього не було. ОСОБА_4 ніяких скарг на дії працівників СБУ під час обшуку при ньому не висловлювала, поводила себе спокійно. При ньому ОСОБА_4 викривальних показів не надавала. Всі речі з камери зберігання речових доказів виносилися у коридор, частина з яких відносилася до актової зали. ОСОБА_28 також була присутня під час обшуку. Під час обшуку він дізнався від працівників СБУ, що з камери речових доказів зник кокаїн.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що він в 2020 році був старшим слідчим відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області. Він проводив досудове розслідування по кримінальному провадженню, номера якого не пам`ятає. В рамках кримінального провадження він після експертного дослідження здав до камери зберігання речових доказів Київського ВП ГУНП в Одеській області, якою завідувала ОСОБА_4 , речові докази, у т.ч. порошкоподібну речовину, яка містила в собі наркотичний засіб - кокаїн, вагою біла 400 гр., що містилася в одному з двох експертних пакетів. Речові докази були запаковані, опечатані. Була надана ОСОБА_4 копія постанови про визнання речових доказів та копія висновку експерта. ОСОБА_4 в робочому кабінеті оглянула все, виписала квитанцію та прийняла на зберігання надані ним речові докази. Він отримав оригінал квитанції, яку додав до матеріалів кримінального провадження. Це не перший випадок, коли він здавав ОСОБА_4 речові докази з інших кримінальних проваджень. Що далі було з речовими доказами, він не знає. Разом з тим, через деякий час до нього стали дзвонити представники СБУ та питати щодо кокаїну, який зник з камери зберігання речових доказів.

Свідок ОСОБА_69 в судовому засіданні показав, що він був оперуповноваженим Київського ВП ГУНП в Одеській області. У нього в розробці з квітня 2020 року перебував ОСОБА_25 , як особа, яка розповсюджує серед наркозалежних осіб наркотичні засоби. Зі слів ОСОБА_4 йому було відомо, що ОСОБА_25 погрожує їй фізичною розправою, вимагає від неї гроші, підкладав записки під лобове скло її машини, спускав і відкручував колеса машини тощо. Начебто, у ОСОБА_25 було якесь відео інтимного характеру з ОСОБА_4 , яким він її шантажував. ОСОБА_4 хотіла наказати ОСОБА_25 за ці погрози. Щодо ОСОБА_25 було порушено кримінальне провадження за ч.2 ст.307 КК України, щодо нього був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави, яку він вніс та вийшов на волю. Процесуальні заходи щодо ОСОБА_25 були вжиті не через прохання ОСОБА_4 , а тому що були відповідні напрацювання слідчого відділу щодо ОСОБА_25 , були здійснені дві контрольні закупки тощо. Кримінальне переслідування ОСОБА_25 і бажання ОСОБА_4 покарати його, співпали. Де наразі перебуває ОСОБА_25 , йому не відомо, але допоки він уникає відповідальності, у тому числі через співпрацю з СБУ, де він є нештатним інформатором. Він, ОСОБА_69 , здійснював прослуховування телефону ОСОБА_25 під час телефонних розмов з абонентами ОСОБА_25 постійно казав своїм друзям, що хоче помститися ОСОБА_4 , а про те, що вона допомагає у збуті наркотичних засобів, інформації не було. Через деякий час він, ОСОБА_69 , дізнався, що в райвідділу проводяться обшуки, тому що з камери зберігання речових доказів, якою завідує ОСОБА_4 , зникли наркотики. Щодо погроз ОСОБА_25 викрасти дитину ОСОБА_4 , йому не відомо, але, знаючи агресивний характер ОСОБА_25 , його зухвалість і цинізм, той був здатним на таке. На початку 2021 року він завів оперативно-розшукову справу стосовно кокаїну. Якщо ОСОБА_25 стане згадувати ОСОБА_4 в контексті зниклого кокаїну, то це явно для її підстави і помсти.

Свідок ОСОБА_70 в судовому засіданні показав, що в минулому він був працівником поліції і проходив службу в Київському ВП ГУНП в Одеській області. Він в теперішній час відбуває покарання у виді позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України. З ОСОБА_4 він був знайомий 2-3 роки до звільнення з органів поліції. Їх познайомив ОСОБА_25 ОСОБА_25 та ОСОБА_4 були у дуже близьких стосунках. До нього звернулася ОСОБА_4 з проханням допомогти їй, щоб ОСОБА_25 не чіпав її, не погрожував їй та не залякував її, не шантажував відео інтимного характеру. Я їй виключно на дружніх стосунках, без винагороди, вирішив допомогти. Він поговорив з ОСОБА_25 про це, але той просив не лізти не у свою справу. Він знав, що ОСОБА_25 вживав наркотики. Про збут ним наркотиків йому не відомо. Про те, що ОСОБА_4 реалізовує наркотики разом з ОСОБА_25 , той йому нічого не говорив. ОСОБА_4 також йому ніколи наркотики не передавала і нічого про це не розповідала. Щодо викрадення кокаїну з камери зберігання речових доказів, за яку відповідала ОСОБА_4 , йому нічого не відомо. В 2021 році його неодноразово допитували працівники СБУ. При цьому вони його незаконно затримали і утримували в СБУ, здійснювали таким чином тиск на нього, щоб він викрив в іншій справі ОСОБА_4 . Він не підписував протоколи допитів, що йому підсовували, навіть, через погрози спричинення шкоди його здоров`ю. Він нічого на ОСОБА_4 не показував. Тоді вони підписували ці протоколи замість нього. Його захисник - адвокат ОСОБА_71 через наполегливі скарги добився визволення його з камер СБУ.

Оскільки суд безпосередньо сприймав покази цих чотирьох свідків під час судового засідання, то їх покази суд відповідно до ст.ст.86, 95 КПК України визнає допустимими доказами.

Разом з тим покази наведених свідків прямо чи непрямо не доводять висунуте ОСОБА_4 обвинувачення. Разом з тим, покази свідків ОСОБА_72 , ОСОБА_37 спростовують висунуте їй обвинувачення.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні показав, що вироком Київського районного суду м.Одеси від 01.11.2021 була затверджена угода про визнання винуватості між ним і прокурором. Він був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Із застосуванням ст.69 КК України йому було призначене покарання нижче від найнижчої межі, встановлено санкцією статті, 4 роки розбавлення волі без конфіскації майна. Він не був поліцейським, а заробляв на прожиття за разовими угодами, у т.ч. перегоном в Україну легкових автомобілів. Він знав ОСОБА_4 , приблизно, півтори роки, знав, що вона працює в поліції, а ким саме, йому не відомо. Їх познайомив ОСОБА_25 просто так. З ОСОБА_25 він знайомий біля 5-6 років. Вони виросли в одному дворі. Йому відомо, що ОСОБА_25 вживає та продає наркотики. Про інтимні стосунки між ОСОБА_25 і ОСОБА_4 він чув зі слів знайомих. Про розрив стосунків між ОСОБА_25 та ОСОБА_4 йому нічого не відомо. Він, ОСОБА_73 , був у ОСОБА_4 вдома декілька разів. Будинок був в 30 км від м.Одеси, точну адресу він не знає. Між ним і ОСОБА_4 також склалися близькі стосунки. Вона присилала йому на мобільний телефон особисті відверті фотографії. З часом він розірвав стосунки як з ОСОБА_25 так і з ОСОБА_4 . Про погрози ОСОБА_4 з боку ОСОБА_25 він нічого не знає. Одного разу на початку 2021 року ОСОБА_25 дав йому на зберігання, приблизно 17-18 гр кокаїну. Зі слів ОСОБА_25 кокаїн, вагою 200 гр, йому дала ОСОБА_4 , яка вкрала в райвідділу поліції кокаїн вагою біля 1 кг. Зі слів ОСОБА_25 , ОСОБА_4 також передавала кокаїн ОСОБА_74 . Звідки ОСОБА_25 про це дізнався, він йому не розповідав. Йому відомо, що ОСОБА_25 притягають до кримінальної відповідальності за збут наркотиків. Де наразі перебуває ОСОБА_25 , він не знає. ОСОБА_25 та ОСОБА_4 з ним збут наркотиків ніколи не обговорювали. Про їх домовленості зі збуту наркотичних засобів, якщо такі були, йому нічого не відомо. Особисто йому ОСОБА_4 наркотичні засоби, у т.ч. кокаїн, не передавала. Він також не бачив, щоб ОСОБА_4 комусь передавала кокаїн. Як ОСОБА_25 продавав кокаїн ОСОБА_52 та іншим не відомим особам, він неодноразово бачив. ОСОБА_37 за прозвиськом «Мачете», він не знає, але бачив його з ОСОБА_25 один раз під час збуту наркотичних засобів. Одного разу ОСОБА_25 , ОСОБА_4 , ОСОБА_75 та він на автомобілі ОСОБА_4 приїхали в центр міста, де ОСОБА_25 пішов на зустріч з якоюсь особою, щоб продати наркотичний засіб. Коли ОСОБА_25 повернувся до машини, він розповів про це. При цьому ОСОБА_4 та він, ОСОБА_24 , сиділи на задньому сидінні і чули, що казав ОСОБА_25 . Скільки в цей раз ОСОБА_25 продав кокаїну, він не казав. Він особисто кілька разів пробував наркотичний засіб - кокаїн, але в наркотичній залежності не перебуває. В теперішній час він наркотичні засоби не вживає. ОСОБА_25 в лютому-березні 2021 року дав йому кокаїн на суму 700 доларів США для подальшого збуту. Він збув певну кількість кокаїну, певну частину вжив сам, також пригощав друзів, частину просто втратив, а решту працівники СБУ вилучили у нього під час затримання і під час обшуку за місцем проживання. Тому він винен ОСОБА_25 700 доларів США, який при кожній нагоді згадував про борг. Він двічі збував кокаїн ОСОБА_46 , як це з`ясувалося пізніше, під контролем СБУ. З ОСОБА_45 його познайомив ОСОБА_25 . В завершенні свідок показав, що працівники СБУ допитували його більше трьох разів. Кожного разу працівники СБУ застосовували до нього фізичне насильств, били його, у т.ч. ногами, залишаючи тілесні ушкодження. Він наполягає на тому, що під час допитів і під час проведення інших слідчих дій, він про ОСОБА_4 не згадував, нічого про неї не говорив, зокрема, що вона зі слів ОСОБА_25 передала йому кокаїн.

Щодо оцінки показань свідка ОСОБА_24 суд виходить з позиції ЄСПЛ, рішення якого є джерелом права в Україні, викладеного у справах «Развозжаєв проти Росії та України та Удальцов проти Росії» (заява №75734/12), «Нацвлішвілі і Тогонідзе проти Грузії» (заява №9043/05), згідно яких посилання на покази, які надані свідками внаслідок укладення угоди зі слідством, не відповідає принципу справедливого судового розгляду, а отже, не може бути доказом у справі. Якщо угода про визнання винуватості дійсно укладена з дотриманням всіх вимог, не порушує прав підозрюваного чи обвинуваченого, то вона загалом має позитивне значення для всіх учасників процесу здійснення правосуддя лише з точки зору прискорення розгляду справ, розвантаження судової системи, зменшення кількості призначених покарань і кількості ув`язнених.

Тому суд не може посилатися у вироку суду на цей доказ, хоча по суті покази ОСОБА_24 свідчать на користь ОСОБА_4 і спростовують достовірність слідчих дій за участю ОСОБА_24 , а отже свідчать про їх неналежність і недопустимість.

Допитані в судовому засіданні свідки з боку захисту показали:

Свідок ОСОБА_76 - що з ОСОБА_4 вона знайома близько 7 років. Вони познайомилися на 411 батареї в м.Одесі, коли сумісно святкували травневі свята. Брат її чоловіка дружив з ОСОБА_25 , а її чоловік не бажав знатися з ОСОБА_25 через те, що той вживав наркотичні засоби. У ОСОБА_4 були дуже близькі стосунки з ОСОБА_25 Якось ОСОБА_4 приїздила до неї, була сильно схвильована, та розгублена. Вона емоційно, будучи в істериці, розповіла, що ОСОБА_25 погрожує їй і її дитині фізичною розправою, шантажує її. Одного разу вона розповіла про те, що в неї на машині були послаблені гайки на колесах, і вона ледве не влетіла в кювет. А через деякий час їй зателефонував ОСОБА_25 та запитав в неї, «чи ще жива вона». Їй, ОСОБА_76 , також відомо, що ОСОБА_25 декілька разів користувався машиною ОСОБА_4 без її дозволу. ОСОБА_4 також розповідала, що їй в СБУ погрожували, застосовували силу, утримували за горло, щоб вона зізналася у викрадені наркотичних засобів. Вона не писала скарг, оскільки боялася за своє життя за життя рідних.

Свідок ОСОБА_77 - що він в 2021 році був співробітником правоохоронних органів, працював в Приморському ВП ГУНП в Одеській області, а до цього, в період 2017-2019 роки - у Київському ВП ГУНП в Одеській області. Між ним і ОСОБА_4 були дружні стосунки. ОСОБА_25 він також знав по роду роботи, оскільки той займався реалізацією наркотиків. На одному з Одеських сайтів він бачив відео, на якому ОСОБА_25 разом з дівчиною на призвістко « ОСОБА_78 » на пос.Таїрово в м.Одесі розкладають закладки. ОСОБА_25 також розповсюджував наркотичні засоби через Телеграм канал. ОСОБА_4 розповідала йому, що на її адресу від ОСОБА_25 лунають погрози, він не дає їй нормально жити, підкладає записки з погрозами під скло автомобіля, відкручують колеса, шантажує поширенням інтимних фото, що були у ОСОБА_25 тощо. Якось вона показала записку, в якій він висував вимоги надати грошей, інакше оприлюднить її відверті фото. Вона питала, що їй робити. Він порадив викликати наряд поліції при виявленні цих фактів, щоб їх фіксували. Колишній начальник Київського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_79 знав про проблеми ОСОБА_4 . Але через своє звільнення ОСОБА_79 не встиг їй допомогти. Він особисто бачив, як ОСОБА_25 під щітки двірника на лобове скло належного ОСОБА_4 автомобіля, припаркованого біля відділу поліції, щось поклав. Він подзвонив ОСОБА_4 . Та вийшла і вони вдвох побачили, що була залишена записка з вимогою надання грошей і додано п`ять відвертих фотографій з особистого акаунта ОСОБА_4 , який, можливо, був зламаний. Про розповсюдження ОСОБА_4 наркотичних засобів, а тим паче у зговорі з ОСОБА_25 , йому нічого не відомо. Він також від ОСОБА_25 чув погрози у свій бік, оскільки той відчував безкарність, бо його дахом були працівники СБУ. Біля воріт Київського райвідділу він з ОСОБА_4 зустріли ОСОБА_25 . Він став погрожувати ОСОБА_4 , вимагав гроші 2000 доларів США, казав, що відбере у неї машину, якщо вона не розрахується. ОСОБА_4 казала ОСОБА_25 , що нічого йому не винна, щоб той відстав від неї. Він також прохав ОСОБА_25 не руйнувати сім`ю ОСОБА_4 , залишити її у спокої, не заважати просто жити, на що той посипав погрози розправою й в його бік. Через деякий час після переведення до Приморського району він дізнався про затримання ОСОБА_25 за розповсюдження наркотичних засобів і про те, що ОСОБА_4 також обвинувачують у викраденні і реалізації наркотичних засобів. Він відразу подумав про те, що це саме ОСОБА_25 підставив її.

Свідок ОСОБА_80 - що вона була вихователем в дитячому садочку та до неї в групу ходив син ОСОБА_4 . Одного разу до дитячого садочку прийшов молодий чоловік, приблизно 20 років. Той представився ОСОБА_25 . Він хотів забрати сина ОСОБА_4 . Оскільки ОСОБА_4 не попереджала про те, що дитину хтось інший забере, то вона дитину не відпустила, викликала охоронця. Під час розмови з ОСОБА_4 , описавши прикмети того молодого чоловіка, вона зрозуміла, що дитину хотів викрасти той молодий чоловік.

Свідок ОСОБА_82 - що вона є хресною матір`ю ОСОБА_4 , яка є її племінницею. Одного разу ОСОБА_4 зателефонувала їй та попросилася декілька днів пожити у неї з дитиною. Вона дозволила. ОСОБА_4 була схвильована, стурбована та розповіла, що на її адресу з боку молодого чоловіка лунають погрози, він її переслідує, намагався вкрасти дитину з дитячого садочку. Вона не дізналася від ОСОБА_4 імені особи, що їй погрожувала. Такої схвильованості і страху ОСОБА_4 вона ніколи не бачила. ОСОБА_4 показала фотографію в мобільному застосунку «В контакте», яким її шантажував хлопець, фото якого вона також показала.

Покази усіх свідків з боку захисту суд визнає допустимими і належними доказами, оскільки їх покази суд сприймав безпосередньо в судовому засіданні. Ці докази спростовують висунуте ОСОБА_4 обвинувачення, підтверджують викладені нею обставини. Оскільки прокурор не спростувала покази свідків з боку захисту, то у суду підстав сумніватися в їх достовірності немає.

Стороною захисту на спростування висунутого ОСОБА_4 обвинувачення надані письмові докази, які відповідно до ст.ст.22, 85, 86 КПК України суд визнає допустимими і належними:

-висновок експерта від 09.12.2021 №ЕД-19/116-21/20321-НЗПРАП, згідно якого встановлений відсотковий вміст кокаїну у речовинах за чотирма висновками експертів щодо вилучених у ОСОБА_24 і у ОСОБА_38 речовин, які вмістили у собі кокаїн (т.4 а.п.27-28),

-висновок спеціаліста від 09.12.2021, згідно якого усі представлені експертам зразки, які склали чотири висновки щодо вилучених у ОСОБА_24 і у ОСОБА_38 речовин, які вмістили у собі кокаїн, та речовина білого кольору масою 627,6625 гр, що містить у своєму складі кокаїн у розмірі 476,1 гр., яка була прийнята ОСОБА_4 для зберігання до камери зберігання речових доказів, мають різне походження та не ідентичні за своїм складом (т.4 а.п.17-20).

Незважаючи на те, що здобуті не уповноваженим слідчим докази визнані судом недопустимими доказами з причин недотримання неналежної процедури під час досудового розслідування, суд також визнає деякі з тих самих доказів відповідно до ст.ст.85, 86 КПК України неналежними і недопустимими з інших підстав.

Так, згідно наданих прокурором в не посвідченій копії висновок експерта №326 від 19.05.2020 Миколаївського НДЕКЦ МВС у кримінальному провадженні №0000074 від 30.01.2020 (т.1 а.п.127-158), та висновків експертів Одеського НДЕКЦ МВС у кримінальному провадженні №0000008 від 16.01.2021 №СЕ-19/116-21/7996-НЗПРАП від 07.05.2021, (т.2 а.п.95-99); №СЕ-19/116-21/7997-НЗПРАП від 07.05.2021, (т.2 а.п.100-104); №СЕ-19/116-21/10890-НЗПРАП від 07.07.2021, (т.2 а.п.110-114); №СЕ-19/116-21/10893-НЗПРАП від 07.07.2021, (т.2 а.п.116-119), предметами дослідження експертів були вилучені під час досудового розслідування речовини, які містили в собі наркотичний засіб - кокаїн. За версією сторони обвинувачення вилучені у ОСОБА_38 і у ОСОБА_24 речовини, які містили в собі наркотичний засіб - кокаїн, є частиною речовини, яку, нібито, викрала ОСОБА_83 . Разом з тим досліджені експертами кокаїновмісні речовини за своїм вмістом не є ідентичними тій, що досліджувалася в ході проведення експертизи №326 від 19.05.2020 року Миколаївським НДЕКЦ МВС України і яка була прийнята ОСОБА_4 до камери зберігання речових доказів.

Згідно наданого стороною захисту висновку експерта №ЕД-19/116-21/20321-НЗПРАП від 09.12.2021 з супровідним листом до нього (т.4 а.п.26-28), в результаті математичної обробки отриманих даних по матеріалам кримінального провадження встановлено, що відсотковий вміст кокаїну в речовинах згідно висновків експертів Одеського НДЕКЦ МВС: №СЕ-19/116-21/7996-НЗПРАП від 07.05.2021 становить 62,98%; №СЕ-19/116-21/7997-НЗПРАП від 07.05.2021 становить 63,95%; №СЕ-19/116-21/10890-НЗПРАП від 07.07.2021 становить 64,99%; №СЕ-19/116-21/10893-НЗПРАП від 07.07.2021 становить 11,97%.

Залучена стороною захисту в якості спеціаліста завідувач кафедри органічних та фармацевтичних технологій хіміко-технологічного факультету Національного університету «Одеська політехніка» ОСОБА_84 , яка має вищу хімічну та біологічну освіту, доктор біологічних наук, професор, зі стажем роботи за спеціальністю з 1990 року надала письмовий висновок спеціаліста від 09.12.2021.

Згідно висновку спеціаліста ОСОБА_85 усі представлені на дослідження експертам Миколаївського НДЕКЦ МВС та Одеського НДЕКЦ МВС зразки мають різне походження. Речовина білого кольору масою 627,6625 гр, що містить у своєму складі кокаїн у розмірі 476,1 гр. та досліджувалася в ході проведення експертизи №326 від 19.05.2020 року Миколаївським НДЕКЦ МВС України не ідентична за своїм складом тим зразкам, які досліджувалися експертами Одеського НДЕКЦ МВС України під час проведення експертиз №СЕ-19/116-21/7996-НЗПРАП від 07.05.2021 року, №СЕ-19/116-21/7997-НЗПРАП від 07.05.2021 року, №СЕ-19/116-21/10890-НЗПРАП від 07.07.2021 року, №СЕ-19/116-21/10893-НЗПРАП від 07.07.2021 року.

Допитана в судовому засіданні спеціаліст ОСОБА_85 підтвердила свій висновок, роз`яснила його та додатково пояснила, що вилучені під час досудового розслідування зразки, які були надані для дослідження експертам Миколаївського НДЕКЦ МВС та Одеського НДЕКЦ МВС, за своїм змістом не є ідентичними через різний вміст кокаїну в цих речовинах. Вміст кокаїну в речовинах експертами був встановлений правильно. При цьому експертам питання не ставилося і експерти не визначали решту сполук (домішок у виді цукру, муки тощо) в речовинах, що вони досліджували, оскільки це інші види експертиз, які проводяться за іншим протоколами. Разом з тим, можна чітко стверджувати, що серед досліджених зразків три зразки містять кокаїн-основу, а два зразки містять кокаїногидрохлорид в основі. Такі зразки за молекулярною масою і фізичними властивостями не є тотожними. Зовнішні звичайні фактори (температура, вологість повітря, умови приміщень, сонячні та інші проміні тощо) не впливають на вміст кокаїну в речовині, оскільки кокаїн достатньо стабільна речовина. Такий вплив можливий, якщо речовина спеціально піддається сильному нагріву до 200оС і більше, або розчину в активних рідинах. Порівняльне дослідження кокаїновмісних речовин не здійснюється, таких протоколів не існує. Разом з тим, за хімічним аналізом можна визначити походження кокаїну при умові наявності досліджуваного зразка і зразка виробника.

З урахуванням викладеного надані прокурором копії і оригінали висновків експертів є неналежними доказами, оскільки вони не підтверджують висунуте ОСОБА_4 обвинувачення.

Відповідно до ст.87 КПК України суд зобов`язаний визнати доказ недопустимим, який отриманий внаслідок істотного порушення прав і свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: здійснення процесуальної дії з порушенням суттєвих умов дозволу суду; отримання доказу внаслідок поводження, що принижує гідність особи; порушення права особи на захист тощо.

На підставі наведеної норми суд визнає недопустимим доказом протокол обшуку від 02.06.2021, проведеного в приміщеннях ОРУП №1 ГУНП в Одеській області. Так, слідчий в порушення вимог ст.236 КПК України організував проведення обшуку одночасно в кількох приміщеннях, не забезпечивши при цьому одночасну присутність в різних приміщеннях понятих і особи, яка надалі була визнана підозрюваною у кримінальному провадженні, проводив обшук у службовому кабінеті, не вказаному в ухвалі слідчого судді.

Крім того, слідчий свідомо порушив право на захист ОСОБА_4 , яка надалі була визнана підозрюваною у кримінальному провадженні. На момент проведення обшуку - 02.06.2021, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 16.01.2021, ОСОБА_4 вже була внесена у відповідну графу ЄРДР як особа, якій повідомлено про підозру. Слідчий не роз`яснив їй право на захист і не забезпечив участь захисника або представника, мотивуючи це тим, що ОСОБА_4 має статус свідка.

До того ж, під час проведення обшуку слідчий не запобіг застосування до ОСОБА_4 фізичного і психологічного насильства з боку інших працівників СБУ, які приймали участь у вказаній слідчій дії.

З приводу фундаментального порушення права на захист ОСОБА_4 під час проведення обшуку в приміщеннях ОРУП №1 ГУНП в Одеській області сторона захисту надала відповідні письмові пояснення і заперечення з вимогою визнання цього доказу та отриманих під час його проведення результатів недопустимими доказами на підставі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст.18, 104, 234, 236 КПК України, що виключає використання цього доказу при прийнятті процесуальних рішень, і на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення (т.4 а.п.1-8, 100-111).

Зокрема, сторона захисту стверджує, спираючись на невід`ємний до протоколу обшуку додаток - оптичний диск із відеозаписом слідчої дії, що після початку слідчої дії ані слідчий, ані будь-хто інший з учасників слідчої дії, не перевірив наявність печатки на дверях кімнати для збереження речових доказів, її цілісність, та не з`ясував, кому належить печатка - індивідуальні ознаки якої надали б можливість ідентифікувати особу, яка закривала цю кімнату останньою. Ці обставини спростовують відповідну інформацію, яку було внесено слідчім до протоколу обшуку.

При цьому на відео (файл S2050001 проміжки часу: 06.50 - 07.10; 11.40 - 14.30 хвилин) видно, що двері в кімнаті для зберігання речових доказів були не опечатані; речові докази зберігаються в необладнаній кімнаті, навалом, не систематизовані; коробки і пакунки, в яких зберігаються сейф-пакети з речовими доказами, не закриті та не опечатані; в приміщенні кімнаті відсутнє світло. Наведене спростовує внесені до протоколу обшуку відомості про те, що в кімнаті зберігаються опломбовані пакунки та коробки з пояснювальними бирками та підписами відповідальних осіб.

На початку слідчої дії на питання слідчого ОСОБА_4 пояснила, що вона знає ОСОБА_25 , який неодноразово вимагав в неї гроші; під райвідділом поліції відкрутив болти кріплення коліс на її автомобілі, у зв`язку з чим вона майже не розбилася; що вона надавала співробітникам поліції дані про те, що ОСОБА_25 торгує наркотиками, на підставі чого до ЄРДР внесені відомості про вчинення ОСОБА_25 кримінального правопорушення, за що той став погрожувати розправою її дитині, близьким родичам; що він під райвідділом залишав їй записки з погрозами тощо. ОСОБА_4 також заявила слідчому, що вона не причетна до подій, які наведені в описовій частині ухвали слідчого судді; що в неї матеріально забезпечений чоловік, тому вона не мала потреби викрадати з камери зберігання наркотики та реалізовувати їх; що до кімнати для збереження речових доказів окрім неї мали доступ й інші службові особи. Разом з тим, вказану інформацію слідчим до протоколу обшуку не внесено.

На 25.53 хвилині відеозапису співробітник СБУ називає ОСОБА_25 за іменем - ОСОБА_25, що, з огляду на інтонацію і спокійність голосу, дає стороні захисту всі підстави вважати, що ОСОБА_25 працівникам СБУ давно знайомий, а отже - був їх агентом-провокатором.

На 28.52 хвилині відеозапису співробітники правоохоронних органів, які брали участь у проведенні обшуку, проігнорували пропозицію ОСОБА_4 допомогти їм знайти в кімнаті для збереження речових доказів пакет з речовим доказом, що цікавить слідство, та надати його слідчому, що, на думку захисників свідчить про те, що вказана слідча дія проводилася не з метою забезпечення повного і неупередженого дослідження обставин правопорушення та встановлення істини у справі, а з метою штучного створення видимості того, що саме ОСОБА_4 викрала речові докази.

В подальшому на 29.20 хвилині відеозапису ОСОБА_4 відійшла у невідомому напрямку, на що співробітники СБУ не звернули уваги та почали без її участі пошук наркотичних засобів у відчиненій кімнаті. При цьому, на 29.30 хвилині відеозапису співробітники СБУ почали витягувати речові докази з камери зберігання речових доказів в коридор. Незважаючи на те, що в камері зберігання речових доказів залишаються співробітники СБУ, на 29.38 хвилині відеозапису відеокамера спрямовується на інші об`єкти та камера зберігання речових доказів залишається поза зоною оглядовості відеокамери до кінця тривалості відеозапису. Учасники процесуальної дії продовжують виносити з кімнати коробки з речовими доказами до іншого приміщення - актового залу, перебирають пакети в коробках, при цьому дії всіх осіб, що здійснювали обшук, на відео не зафіксовані. Ці обставини, на думку сторони захисту, свідчать про те, що речовий доказ, який розшукувався слідчим і його помічниками, міг зникнути в інший спосіб, не пов`язаний із діями ОСОБА_4 , яка з`являється в полі зору камери лише на 29.56 хвилині відеозапису. Більш того, слідством не встановлений точний час зникнення з камери зберігання речових доказів кокаїновмісної речовини. В обвинувальному акті ж зазначено - у січні 2021 року (точний дата та час досудовим розслідуванням не встановлено).

Надалі (файл S2050002) яскраво свідчить про те, що ОСОБА_4 перебуває біля кімнати для збереження речових доказів, проте жодний з трьох ящиків з речовими доказами, які раніше були винесені в інше приміщення - до актової зали, в оглядовість відеокамери тривалий час не попадають.

Крім того, на 06.45 - 07.15 хвилині відеозапису видно, що під час обшуку оперативні працівники СБУ знімають верхній одяг та в той час, коли кілька коробок з наркотичними речовинами знаходилися в актовому залі відкритими та без догляду, а ОСОБА_4 в цей час знаходилася спиною до них, виносять свої куртки в автомобіль, таким чином залишаючи місце проведення обшуку.

На 23.05 хвилині відеозапису (файл S2050002) вбачається, що після того, як були знайдені квитанції та виявлена відсутність самих речових доказів, співробітники оперативного підрозділу зупинили проведення обшуку і огляд інших коробок з речовими доказами. Наведене спростовує внесену слідчим до протоколу обшуку інформацію, що під час обшуку були оглянуті всі наявні пакування та картонні коробки.

На 23.43 хвилині відеозапису зафіксовано, як оперативні працівники СБУ, розмовляючи між собою, додають якісь документи, принесені невідомо звідки, які чисті та непом`яті, на відміну тих, що раніше були в коробках - пом`ятими та забрудненими, для підкріплення результатів обшуку. На принесених документах, навіть, дірки від дироколу видні. Наведене, на думку сторони захисту, свідчить про штучне створення і фальсифікацію доказів безпосередньо під час проведення обшуку.

На 26.21 хвилині відеозапису видно, що після запрошення оперативним працівником слідчого, і особи, яка здійснює відео фіксацію, пройти до актової зали, де ОСОБА_4 буде зізнаватися у крадіжці, названі особи пішли до актової зали, залишивши кімнату зберігання речових доказів відчиненою і винесені у коридор коробки з речовими доказами без догляду, та без відео фіксації. В приміщенні актової зали, в якому перебувало кілька коробок з речовими доказами а на підлозі - розкидані спец-пакети для зберігання речових доказів, жодного понятого не було.

На 26.43 хвилині відеозапису чітко видно, що співробітник оперативного підрозділу, одягнутий у чорну футболку, правою рукою тримає ОСОБА_4 за шию, застосовуючи щодо неї фізичне насильство. Після цього відеокамеру відвели у інші бік, а особа в камуфльованому одязі встала таким чином, щоб перегородити оператору видимість ОСОБА_4 .

На 26.52 хвилині відеозапису оперативний співробітник, що тримав ОСОБА_4 , відійшов від неї, та повідомив слідчому про те, що вона зізналася. Далі слідчий, не з`ясовуючи у ОСОБА_4 , чи дійсно вона зізналася, почав з`ясовувати у неї місце знаходження викрадених речових доказів, на що та негативним кивком голови відповіла слідчому, що відмовляється від дачі будь-яких пояснень. Незважаючи на це, слідчий, продовжуючи ставити їй питання, фактично в ході проведення обшуку з порушенням порядку, визначеному ст.ст.234, 236 КПК України, став проводити допит підозрюваної, хоча їй повідомили перед початком обшуку, що вона свідок.

На 27.55 хвилині відеозапису один із співробітників СБУ почав підвищувати голос на ОСОБА_4 , на що вона повторно заявила, що нічого не бажає говорити. Після цього слідчий залишив приміщення.

На 28.42 хвилині зафіксовано, як один з учасників обшуку голосно пояснює тво начальника ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 дослівно: «Ну призналась, что взяла килограмм кокаина и отдала человеку, у которого мы сделали закупку», чим фактично надає ОСОБА_4 дані про події, в яких саме треба їй зізнатися. Після цього, як вбачається з подальшого відеозапису, ОСОБА_4 цей представник СБУ почав допитувати щодо обставин передачі наркотичних речовин іншим особам.

Лише на 38 секунді (файл S2050003) відеозапису зафіксовано, що співробітники правоохоронних органів офіційно повідомляють ОСОБА_4 про те, що вона має процесуальний статус підозрюваної.

Крім іншого, сторона захисту також вважає, що ОСОБА_4 , до якої під час проведення обшуку були застосовані фізичне і психологічне насильство, яка фактично була затримана під час обшуку без складання відповідного протоколу про затримання, якій повідомили про підозру, була позбавлена права скористуватися правовою допомогою захисника, внаслідок чого була вимушена обмовити себе.

До того ж, вилучені під час обшуку документи ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, телефон ОСОБА_4 , в порушення вимог ст.105 КПК України не були упаковані та не були опечатані.

Оскільки доводи сторони захисту стосовно недопустимості протоколу обшуку в приміщеннях ОРУП №1 ГУНП в Одеській області та отриманих під час його проведення результатів, знайшли своє відображення в досліджених в судовому засіданні доказах, то вони визнаються такими, що заслуговують на увагу.

Суд також визнає недопустимим і неналежним доказом протокол обшуку від 02.06.2021, проведеного у приміщенні квартири АДРЕСА_8 за місцем мешкання ОСОБА_24 .

Так, наданий прокурором протокол обшуку за змістом суперечить відеозапису, який відповідно до ст.104, ч.10 ст.236 КПК України є невід`ємною частиною протоколу.

З відеофайлу (S232002) вбачається, що на питання слідчого до ОСОБА_24 , звідки той взяв кокаїн, знайдений під час обшуку, останній відповів, що наркотичну речовину він отримав від ОСОБА_25 . На наступне питання слідчого до ОСОБА_24 , а хто йому дав кокаїн, останній невпевнено, допускаючи припущення, відповів (мовою оригіналу): «Не знаю, судя по всему, Милена».

Тобто, в протоколі обшуку стверджується, як встановлена обставина, що знайдений у ОСОБА_24 кокаїн ОСОБА_25 надала саме ОСОБА_4 . А з відеозапису вбачається, що це є тільки припущенням свідка, який не впевнений у своїх твердженнях.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Доводи сторони захисту стосовно недопустимості протоколу обшуку у приміщенні квартири АДРЕСА_8 за місцем мешкання ОСОБА_24 та отриманих під час його проведення результатів, знайшли своє відображення в досліджених в судовому засіданні доказах, то вони визнаються такими, що заслуговують на увагу (т.4 а.п.121-131).

Суд визнає недопустимим і неналежним доказом протокол обшуку від 02.06.2021, проведеного у приміщенні будівлі по АДРЕСА_2 за місцем мешкання ОСОБА_4 , оскільки процедура проведення слідчої дії, передбачена ст.236 КПК України, була порушена, а відеозапис слідчої дії та голоси осіб, що приймали участь у проведенні обшуку, явно свідчать про те, що обшук фактично був розпочатий раніше, ніж була увімкнута відеокамера.

Так, на 05.30 хвилині запису слідчий питає ОСОБА_4 , чи прив`язана собака? При цьому виникає питання, звідки слідчий отримав інформацію про наявність собаки в домі.

На 05.58 хвилині запису видно, що звичайна обстановка в помешканні порушена: ящики меблів відкриті та частина речей знаходиться на ліжку та на полу. Дії, які передували порушенню звичайної обстановки в помешканні, на відеозаписі відсутні.

Далі, з відеозапису вбачається, що слідчий під час обшуку житла фактично здійснює допит ОСОБА_4 , процесуальний статус якої на час проведення цього обшуку процесуально не оформлений (на початку обшуку в ОРУП №1 - свідок, на час його завершення - підозрювана).

Слідчим не взято на дослідження вміст з мангалу, в якому ОСОБА_4 , нібито, ховала викрадену нею кокаїновмісну речовину, щоб всебічно перевірити, підтвердити чи спростувати її заяву стосовно важливих обставин справи.

Доречи, під час обшуку нічого не знайдено і не вилучено, ніяких слідів, у т.ч. наркотичної речовини, не виявлено.

Доводи сторони захисту стосовно недопустимості протоколу обшуку у будівлі по АДРЕСА_2 за місцем мешкання ОСОБА_4 та отриманих під час його проведення результатів, у тому числі, отримання показів, як джерела доказів, під час проведення обшуку, знайшли своє відображення в досліджених в судовому засіданні доказах, а тому вони визнаються такими, що заслуговують на увагу (т.4 а.п.121-131).

Суд також визнає недопустимим і неналежним доказом протокол обшуку від 02.06.2021 за адресою: АДРЕСА_9 - за місцем мешкання ОСОБА_37 , оскільки під час вказаної слідчої дії не виявлено і не зафіксовано відомостей, які б вказували на вчинення ОСОБА_4 інкримінованих їй злочинів.

Суд аналогічно визнає недопустимим і неналежним доказом протокол обшуку від 02.06.2021 у банківському сейфі № НОМЕР_1 , орендованого ОСОБА_42 , оскільки під час вказаної слідчої дії не виявлено і не зафіксовано відомостей, які б вказували на вчинення ОСОБА_4 інкримінованих їй злочинів. Яке відношення до ОСОБА_4 мають виявлені у банківському сейфі гроші у сумі 19700 доларів США, прокурор не пояснила. Який зв`язок між ОСОБА_86 , ОСОБА_42 і ОСОБА_4 , прокурором не зазначено. Інших будь-яких доказів на злочинну змову цих осіб прокурором не надано.

Суд визнає недопустимим і неналежним доказом протокол обшуку від 16.11.2021 за адресою: АДРЕСА_6 - за місцем мешкання ОСОБА_25 , оскільки під час вказаної слідчої дії не виявлено і не зафіксовано відомостей, які б вказували на вчинення ОСОБА_4 інкримінованих їй злочинів. Більш того, вказаний доказ отримано з порушенням вимог ст.236 КПК України, оскільки під час обшуку з порушенням мети його проведення, допитувалася особа і були отримані її покази, як інше джерело доказів. До того ж, слідчий і працівники СБУ під час проведення обшуку ведуть поза процесуальне спілкування із ОСОБА_25 , у т.ч. стосовно етики і моралі, що переконливо свідчить на користь версії сторони захисту про те, що ОСОБА_25 міг бути агентом-провокатором СБУ.

Крім того, процес відеозйомки слідчої дії відбувався таким чином, що не завжди оператор знімав дії слідчого і осіб, що йому допомагали, по відшуканню наркотичних речовин, що обґрунтовано викликає застереження сторони захисту про те, що виявленні під час обшуку наркотичні засоби та інші речі могли з`явитися в місцях, де їх знайшли, іншим чином, не пов`язаними з діями ОСОБА_25 або членів його родини. Доречи, ОСОБА_25 та члени його родини додали до протоколу обшуку письмові заяви про те, що знайдені наркотичні засоби та інші супутні наркотикам речі, їм не належать.

Доводи сторони захисту стосовно недопустимості протоколу обшуку за адресою: АДРЕСА_6 - за місцем мешкання ОСОБА_25 та отриманих під час його проведення результатів, у тому числі, стосовно можливої фальсифікації матеріалів кримінального провадження, знайшли своє відображення в досліджених в судовому засіданні доказах, а тому вони визнаються такими, що заслуговують на увагу (т.4 а.п.132-135).

Суд також визнає недопустимим і неналежним доказом протоколу огляду місця події від 02.06.2021, проведеного на Адміральському проспекті, 1, в місті Одесі, біля магазину «Вина світу», оскільки огляд (а фактично обшук осіб) проведено з порушенням вимог ст.ст.236, 237 КПК України, а результати його у протоколі неправильно зафіксовані.

Так, у протоколі зафіксовано, що встановлено дві особи: ОСОБА_24 та ОСОБА_87 , а поруч з ними - телефон «Realme» з встановленим паролем « НОМЕР_2 », гроші, ключі, паспорт ОСОБА_87 та інші предмети. При цьому в протоколі не зазначено, чи лежали названі предмети на землі, чи на інших поверхнях, чи були добровільно видані цими особами, чи вилучені слідчим, оперативним працівником.

В протоколі також вказано, що до нього буде долучено фототаблиця. Разом з тим, в протоколі не зазначено про те, що буде здійснюватися фото фіксація слідчої дії, не вказано, яким девайсом та на який носій інформації.

Під час огляду місця події від осіб були відібрані покази, що є явним порушенням вимог вказаних вище статей кодексу, та інших положень стосовно порядку допиту осіб. Тому, через правову природу показань осіб, отриманих під час проведення огляду, вказані показання, як самостійне джерело доказів, не можуть вважатися законно здобутими доказами.

Крім того, відомості отримані від ОСОБА_24 під час огляду місця події, який, за протоколом огляду, стверджував, що ОСОБА_4 передала кокаїновмісну речовину ОСОБА_25 , суперечать відомостям, отриманими під час обшуку житла ОСОБА_24 , де з відеозапису видно і чутно, що ОСОБА_24 не впевнений, звідки у ОСОБА_25 з`явилася наркотична речовина, а в судовому засіданні взагалі заявив про непричетність ОСОБА_4 .

Рішення суду про недопустимість протоколу огляду місця події від 02.06.2021 на Адміральському проспекті у місті Одесі, а також протоколів обшуків: від 02.06.2021 за місцем мешкання ОСОБА_24 в квартирі АДРЕСА_8 ; від 02.06.2021 в робочому кабінеті ОСОБА_4 за №311 та камері речових доказів ОРУП №1 ГУНП в Одеській області; від 02.06.2021 за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 ; від 16.11.2021 за місцем мешкання ОСОБА_25 в квартирі АДРЕСА_10 ; обґрунтовується також наступним.

Так, метою обшуку відповідно до ч.1 ст.234 КПК України є виявлення та фіксація відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Метою огляду відповідно до ч.1 ст.237 КПК України є виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.7 ст.234, ч.2 ст.237, ч.7 ст.237 КПК України слідчий, прокурор при проведенні обшуку чи огляду має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження.

У наведених нормах Кодексу відсутня така дія, як отримання показань від учасників проведення обшуку, огляду або здійснення допиту таких осіб під час проведення цих слідчих дій. Згідно ч.8 ст.236, ч.4 ст.237 КПК України особи, у присутності яких здійснюються обшук чи огляд, мають право робити заяви, які заносяться до відповідного протоколу.

Отримання під час проведення обшуку чи огляду від свідків або підозрюваного відомостей у вигляді показань цих осіб, не є складовою належної правової процедури цих процесуальної дії, оскільки отримані під час обшуку чи огляду покази не є самостійним процесуальним джерелом доказів у розумінні ч.2 ст.84, ст.95 та п.3 ч.2 ст.99 КПК України.

Нормативна модель обшуку чи огляду не передбачає безпосередню участь осіб (свідків, підозрюваних, особи, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені, осіб, яких обшукують) у проведенні самих дій, спрямованих на досягнення легітимної мети цієї слідчої дії, а тільки передбачає їх можливу присутність під час їх проведення.

Частиною 1 ст.236 КПК України передбачено, що для участі в проведенні обшуку може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, представник та інші учасники кримінального провадження. Слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення обшуку осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені.

Аналогічні вимоги передбачені ч.3 ст.237 КПК України, згідно якої для участі в огляді може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, законний представник та інші учасники кримінального провадження.

Однак, у ст.ст.236, 237 КПК України не передбачено, щоб запрошена підозрювана особа надавала показання щодо скоєння нею чи іншими особами злочину.

Виходячи із сутнісних ознак показань, визначених в ч.1 ст.95 КПК України, у системному зв`язку із ч.2 ст.84 цього Кодексу, показання є самостійним процесуальним джерелом доказів лише в тому випадку, коли вони надаються під час допиту.

Відповідно до ч.1 ст.95 КПК України показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

Порядок проведення допиту особи передбачений ст.224 КПК України, в якій відсутнє право слідчого чи прокурора здійснювати допит особи під час проведення обшуку чи огляду.

Більш того, мотивувальні частини ухвал слідчого судді, який надавав дозволи на проведення обшуків, не містять положень про те, що слідчий має право отримувати показання осіб під час проведення обшуків.

Така позиція суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладену у постанові від 14 вересня 2020 року справа №740/3597/17, провадження № 51-6070кмо19, Рішеннями ЄСПЛ (справи «Шенк проти Швейцарії», заява № 10862/84, рішення від 12 липня 1988 року, § 45, 46; «Морейра Ферейра проти Португалії» (№ 2) [ВП], заява № 19867/12, рішення від 11 липня 2017 року; «Хеглас проти Республіки Чехія», заява № 5935/02, рішення від 01 березня 2007 року, § 84, «Хан проти Сполученого Королівства», заява № 35394/97, рішення від 12 травня 2000 року, § 34; «P.G. і J.H. проти Сполученого Королівства», заява № 44787/98, рішення від 25 вересня 2001 року, § 76; «Аллан проти Сполученого Королівства», заява № 48539/99, рішення від 05 листопада 2002 року, § 42).

Зокрема, в наведених рішеннях зазначено, що національне судове провадження, коли йдеться про порушення захищеного Конвенцією права (з огляду на характер цього порушення), ЄСПЛ розглядає з позицій дотримання справедливого судового розгляду, що вирізняється не стільки прийнятністю певних доказів за національним правом, скільки тим, чи є провадження, включно із способом збирання доказів, справедливим у цілому.

Дотримання стандартів справедливості провадження досягається через дотримання прав сторони захисту з урахуванням якості доказів сторони обвинувачення, включно з вирішенням питання про те, чи породжують сумнів щодо їх надійності або точності обставини, за яких їх було отримано, чи були використані у провадженні докази, отримані з порушенням прав на захист.

З практики ЄСПЛ щодо використання як доказу в кримінальному провадженні результатів слідчого експерименту (або відтворення обстановки та обставин події за КПК 1960 року) вбачається, що ЄСПЛ підкреслює необхідність застосування процесуальних гарантій забезпечення справедливості процедури отримання доказів, у тому числі й гарантій дотримання прав особи, яка під час такої слідчої дії дає показання (в широкому змісті цього поняття). Широкій підхід щодо розуміння поняття «показання» покладений у підґрунтя правових позицій ЄСПЛ, який розглядає це поняття як будь-які відомості, що були надані особою та на які повинні поширюватися гарантії, передбачені ст.6 Конвенції.

У своїх рішеннях ЄСПЛ акцентує свою увагу на справедливості судового розгляду в цілому, критеріями чого є належна реалізація права підозрюваного на мовчання, права на захист, належне розслідування тверджень про те, що визнавальні показання отримано у незаконний спосіб (справа «Яременко проти України» (№ 2), заява № 66338/09, рішення від 30 квітня 2015 року, § 65, 66), де ЄСПЛ повторив свої головні висновки з рішення у справі «Яременко проти України» (заява № 32092/02, рішення від 12 червня 2008 року, § 27).

Такий підхід ЄСПЛ застосував у справах «Дудка проти України» (заява № 55912/09, рішення від 04 грудня 2018 року, § 216, 118), «Леонід Лазаренко проти України» (заява № 22313/04, рішення від 28 жовтня 2010 року, § 57), «Гелетей проти України» (заява № 23040/07, рішення від 24 квітня 2018 року, § 56-58, 65), де зазначив про несправедливість судового розгляду через порушення права на захист.

Таким чином, ЄСПЛ наголошує на необхідності застосування процесуальних гарантій забезпечення справедливості кримінального провадження в цілому та порядку (процедури) проведення слідчої (розшукової) дії, під час якої від особи отримуються відомості (права на справедливий суд, на захист, на мовчання і права не свідчити проти себе тощо). За умови застосування передбачених національним законодавством гарантій, що мають відповідати Конвенції, ЄСПЛ не ставить під сумнів допустимість протоколу слідчої (розшукової) дії як доказу, оскільки це питання перебуває в площині регулювання національного законодавства.»

Крім того, що стосується огляду, у цьому аспекті тимчасовою спеціальною комісією з перевірки суддів загальної юрисдикції Міністерства юстиції України, яка діяла на виконання Закону України «Про відновлення довіри до судової влади в Україні» у справі №57/02-15 було зроблено висновок про те, що факт того, що при огляді місця події - кабінету (приміщення та адреса не вказані) - слідчий задавав запитання, а відтак фактично провів допит є підставою для визнання отриманих в ході зазначеної слідчої (розшукової) дії фактичних даних недопустимими доказами.

Також системним порушенням вимог кримінального процесуального закону у вказаному кримінальному провадженні, є порушення ч.2 ст.104 КПК України під час проведення та порядку оформлення результатів обшуків. Так згідно з наведеною нормою запис, здійснений за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів під час проведення слідчим, прокурором обшуку, є невід`ємним додатком до протоколу. Дії та обставини проведення обшуку, не зафіксовані у записі, не можуть бути внесені до протоколу обшуку та використані як доказ у кримінальному провадженні. Судом встановлено, що під час здійснення обшуків та огляду місця події, слідчий, незаконно отримавши показання від учасників проведення слідчих дій, спромігся зафіксувати в протоколах слідчих дій неповні та перекручені показання, які не відповідають показанням, які зафіксовані на відеозапису, який є невід`ємною частиною протоколу, а значить у відповідності до ч.2 ст.104 КПК України, вони не можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.

До того ж показання ОСОБА_25 , ОСОБА_24 щодо можливої причетності ОСОБА_4 до вчинення викрадення кокаїновмісної речовини визнаються недопустимими доказами і з точки зору отримання таких показань з чужих слів.

Відповідно до ст.97 КПК України показаннями з чужих слів є висловлювання, здійснене в усній, письмовій або іншій формі, щодо певного факту, яке ґрунтується на поясненні іншої особи.

Показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами, відмінними від положень частини другої цієї статті.

У будь-якому разі не можуть бути визнані допустимим доказом показання з чужих слів, якщо вони даються слідчим, прокурором, співробітником оперативного підрозділу або іншою особою стосовно пояснень осіб, наданих слідчому, прокурору або співробітнику оперативного підрозділу під час здійснення ними кримінального провадження.

Суд визнає недопустимим доказом акт інвентаризації речових доказів у вигляді наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, які знаходяться у камері зберігання речових доказів Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області №60-1722, затверджений 22.02.2021, оскільки цей документ не відображає відсутності речових доказів, зокрема, двох сейф пакетів № 5518723 та № 5518724, в один з яких згідно висновку експерта Миколаївського НДЕКЦ МВС України № 326 від 19.05.2020 поміщено речовину білого кольору, масою 627,6625 гр, яка містить у своєму складі - кокаїн у масі 476,1 гр. Більш того, цей доказ сам по собі, або в сукупністю з іншими доказами, не доводить вини обвинуваченої ОСОБА_4 у вчинені інкримінованих їй злочинів. До того ж, як це встановлено судом, вказаний акт інвентаризації складений формально, без ретельної перевірки членами комісії речових доказів, а тому він викликає сумніви в достовірності. Так, при співставленні акту та Журналу обліку наркотичних засобів в ОРУП №1 вбачається, що у вказаному акті взагалі відсутні всі речові докази, які прийняті після 15.03.2021, хоча в Журналі є відмітки про прийняття таких речових доказів.

Суд також визнає недопустимими доказами акт позачергової комісійної інвентаризації речових доказів у вигляді наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, які знаходяться у камері зберігання речових доказів Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області від 13.10.2021 та рапорт ОСОБА_28 від 13.10.2021 про нестачу 86 найменувань наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів, складеного на ім`я начальника ОРУП №1 ОСОБА_9 , оскільки ці документи самі по собі, або в сукупністю з іншими доказами, не доводить вини обвинуваченої ОСОБА_4 у вчинені інкримінованих їй злочинів.

В цій частині сторона захисту, наполягаючи на визнання цих документів недопустимими доказами, зазначила, що наявність в матеріалах кримінального провадження акту інвентаризації від 13.10.2021 та рапорту ОСОБА_28 від 13.10.2021, вказує на те, що члени комісії, які формально поставилися до проведення інвентаризації тих самих речових доказів в лютому 2021, до юридичної відповідальності за недбалість не притягнуті, по ним відповідне процесуальне рішення щодо фальсифікації офіційних документів не прийнято, що фактично надало можливість службовим особам УСБУ в Одеській області та прокуратури в незаконний спосіб впливати на цих осіб - свідків у даному кримінальному провадженні з метою обмови обвинуваченої.

У контексті цього, досліджена в судовому засіданні стаття «Брат представителя Президента в КСУ потерял должность зампрокурора Одесской области: подробности». (адреса: «https://sud.ua/ru/news/publication/214980-brat-predstavitelya-prezidenta-v-ksu-poteryal-dolzhnost-zamprokurora-odesskoy-oblasti-podrobnosti»), здобутої стороною захисту з загальнодоступних інформаційних джерелах глобальної мережі «Інтернет», свідчить про те, що однією з причин усунення заступника прокурора Одеської області з посади стала відсутність контролю та обліку за речовими доказами. Зокрема, як зазначено в документі, в УСБУ в Одеській області виявлено сотні кілограмів неврахованого кокаїну, який по незрозумілим причинам не був визнаний речовими доказами. При цьому сторона захисту не виключає, що серед кокаїну, який було виявлено в УСБУ в Одеській області, знаходився кокаїн, який є предметом дослідження у цьому кримінальному провадженні (т.4 а.п.6-8).

Доводи сторони захисту стосовно недопустимості, як доказу двох актів інвентаризації речових доказів у вигляді наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, які знаходяться у камері зберігання речових доказів Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області та рапорту відповідальної особи, знайшли своє відображення в досліджених в судовому засіданні доказах, а тому вони також визнаються такими, що заслуговують на увагу (т.6 а.п.211-213).

Суд визнає недопустимими і неналежними доказами результати санкціонованих слідчим суддею негласних слідчих (розшукових) дій, у тому числі, й зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж - з мобільних телефонів, яким користувалися ОСОБА_4 , ОСОБА_24 , ОСОБА_36 , ОСОБА_25 , абонентами деяких з названих осіб були: ОСОБА_70 , ОСОБА_40 , ОСОБА_88 , оскільки за весь період проведення негласних слідчих (розшукових) заходів співробітниками оперативного підрозділу було зафіксовано лише одну розмову, яка відбулася між ОСОБА_25 та ОСОБА_4 (протокол від 28 травня 2021 року), проте, під час вказаної розмови йшла мова лише про існуючі інтимні взаємовідносини між ними, що не є караним. Результатами спілкування між іншими названими особами також не було зафіксовано жодного контакту між ОСОБА_4 та іншими особами, з якими вона, за версією сторони обвинувачення, вчинила злочини за попередньою змовою групою осіб.

Сторона захисту, заперечуючи проти результатів НСРД, у письмових поясненнях, між іншим, зазначила, що в одному з протоколів НСРД в розмові між ОСОБА_25 і ОСОБА_49 згадується ОСОБА_4 , яка, нібито, викрала з райвідділу кокаїн та видала його для збуту ОСОБА_24 . Однак, відповідно до всіх протоколів обшуків та оглядів, що є у справі, обвинуваченням стверджується, що ОСОБА_4 надала кокаїн ОСОБА_25 , а не ОСОБА_24 . Тобто, надані прокурором докази містять суттєві протиріччя, які прокурор під час судового розгляду не пояснила і не усунула.

Далі, сторона захисту висловила певні сумніви щодо особи ОСОБА_50 , процесуальне становище якого не визначено, бо він не був допитаний під час досудового розслідування, а в судовому в судовому засіданні прокурор не заявляла клопотання про його допит. Разом з тим, поведінка цієї особи, яка зафіксована на відеозаписі, а також умисне не фіксування відомостей щодо зазначеного учасника процесуальних дій у відповідному протоколі НСРД, надають стороні захисту обґрунтовані підстави стверджувати що ОСОБА_88 є штатним або нештатним працівником УСБУ в Одеській області, який перебуває в близьких відношеннях з ОСОБА_25 , а зафіксовану у протоколі НСРД розмову було зрежисовано співробітниками правоохоронних органів і про фіксування цієї розмови за допомогою відповідних технічних засобів учасникам процесуальної дії було достовірно відомо. Більш того, постанови про залучення ОСОБА_50 для конфіденційного співробітництва у проведенні негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтролю ОСОБА_25 , передбачену ст.275 КПК України, стороні захисту не відкрито та суду не надано.

Версія сторони захисту про співробітництво ОСОБА_50 і ОСОБА_25 з органами СБУ підтверджується відеозаписом, доданого до протоколу НСРД, де на 30.09 хвилині ОСОБА_25 перед співрозмовником бравує тим, що його дуже впливовий знайомий розповідав про те, що найближчим часом ОСОБА_4 буде притягнута до кримінальної відповідальності, а її чоловік ( ОСОБА_89 ) надасть 20000 доларів США. Далі ОСОБА_25 повідомляє, що брати ОСОБА_4 на гарячому буде «серьезная контора» «типа СБУ» і після того, як її «примут», він винесе потім «ще колеса». При цьому на уточнююче запитання ОСОБА_90 щодо наявності у ОСОБА_4 наркотичних речовин, ОСОБА_25 відповів, що в неї нічого не має, але наркотики наявні в «мусарке», тобто в поліції.

Таким чином, за версією сторони захисту, з наведеної розмови випливає, що ще 30 квітня 2021 року ОСОБА_91 , діючи з корисливих мотивів, запропонував агенту-провокатору СБУ зробити відносно ОСОБА_4 провокацію злочину, гарантувавши, що після її затримання її чоловік наддасть в якості незаконної винагороди велику суму грошових коштів за її визволення, а він - ОСОБА_25 , маючи доступ до кімнати для збереження речових доказів, зможе викрасти звідти наркотики.

В подальшому всі заплановані та висловлені ОСОБА_25 під час цієї розмови діяння, як це видно з фактів і процесуальних рішень, що є у кримінальному провадженні: розпочата процедура притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності; її затримали співробітники СБУ; під час затримання та тримання під вартою щодо неї застосовувалося насильство; відносно підозрюваної ОСОБА_4 через два тижні після її фактичного затримання, потім звільнення на незначний проміжок часу - було застосовано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; через півроку після застосування відносно неї міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, нарешті, було виявлено, що хтось за її відсутності, викрав з камери для зберігання речових доказів велику кількість наркотиків.

Крім того, надані прокурором протоколи НСРД, складені оперуповноваженим 3 відділу ГВ БКОЗ УСБУ в Одеській області ОСОБА_92 в межах кримінального провадження №0000008 від 27.06.2021. Разом з тим, ОСОБА_93 в межах того ж самого кримінального провадження №0000008 від 27.06.2021 допитувався як свідок. Тобто, будучи свідком у справі, ОСОБА_93 здійснював негласні слідчі (розшукові) дії, тобто виконував процесуальні обов`язки слідчого у цій же справі за дорученням слідчого.

Згідно ч.2 ст.41 КПК України під час виконання доручень слідчого, дізнавача, прокурора співробітник оперативного підрозділу користується повноваженнями слідчого. Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.77 КПК України слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він брав участь у цьому провадженні, у т.ч. як свідок.

У п.3.2 Рішення Конституційного суду України від 20.10.2011 №12-рп/2011 в справі № 1-31/2011 міститься правовий висновок, згідно з яким, положення частини третьої статті 62 Конституції України "обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом" дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Суд визнає недопустимими і неналежними доказами:

протокол огляду телефону ОСОБА_4 від 12.08.2021, оскільки в електронній базі даного телефону будь-яких фактичних даних, які б прямо чи непрямо вказували на її співучасть або самостійне вчинення нею інкримінованих їй злочинів. Взагалі у вказаному телефоні не знайдено жодного слова за наркотичні засоби. Крім того, виявлені в мобільному телефоні ОСОБА_4 фотографії наказу №83 від 11.02.2021 про призначення чергової інвентаризації речових доказів, та акт інвентаризації речових доказів не доказує складання акту саме ОСОБА_4 або внесення нею до ньго завідомо неправдивих відомостей. Виявлення вказаних документів в телефоні свідчить тільки про обізнаність ОСОБА_4 про таку перевірку та щодо документу, складеного за результатами такої перевірки;

протокол огляду телефону від 12.08.2021 мобільного телефону «Samsung», який вилучено під час обшуку житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_7 , оскільки в мобільному телефоні корисної для слідства інформації не виявлено;

протокол огляду мобільного телефону ОСОБА_24 від 14.09.2021, оскільки в пам`яті телефону немає жодного слова про те, що кокаїн, який він збував, наданий йому саме ОСОБА_4 ;

протокол огляду інформації оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» від 12.08.2021, оскільки надана інформація лише підтверджує доводи обвинуваченої про наявність у неї з ОСОБА_24 та ОСОБА_25 особистих інтимних взаємовідносин та спільне проведення з ними часу, навіть, ніччю;

протоколи пред`явлення осіб для впізнання, за якими ОСОБА_24 впізнав - ОСОБА_25 та ОСОБА_4 , оскільки вказані протоколи несуть доказове значення тільки в частині того, що вказані особи знайомі між собою і знають один одного.

Доводи сторони захисту стосовно недопустимості вказаної групи доказів та інших документів, що є у справі, знайшли своє відображення в досліджених в судовому засіданні доказах, а тому вони також визнаються такими, що заслуговують на увагу (т.7 а.п.34-52).

Стороною захисту надані документи, які є належними і допустимими доказами, які свідчать на користь обвинуваченої і підтверджують викладені нею під час її допиту відомості:

- Адвокатський запит від 14.06.2021 до Центру управління нарядами поліції ГУНП в м.Одесі (т.5 а.п.103-104);

- Лист Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування від 29.06.2021 за №5/1-58аз, яким підтверджується повідомлення з боку ОСОБА_4 від 03.04.2019 на «102» про факт проникнення колишнього знайомого на територію її помешкання за адресою: АДРЕСА_2 , а також повідомлення ОСОБА_4 від 01.04.2020 про погрозу їй фізичною розправою. Дані повідомлення були скеровані до ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області (т.5 а.п.105);

- Характеристика на ОСОБА_4 від 29.09.2021 з супровідним листом ДУ «ОСІ» від 30.09.2021 за №5/5-281 вих. (т.5 а.п.130-131);

- Адвокатський запит до Овідіопольського ВИ ГУНП в Одеській області від 14.06.2021 (т.5 а.п.133-134);

- Відповідь на запит з ВП №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУ НП в Одеській області, якою підтверджується надходження повідомлення з боку ОСОБА_4 від 01.04.2019 на «102» про погрозу фізичною розправою. (т.5 а.п.135-136);

- Виписка №871 від 01.12.2021 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3», в якому вказується, що в період з 10.02.2021 по 15.02.2021, тобто в період призначення та проведення інвентаризаційної перевірки наркотичних засобів ОСОБА_4 знаходилась на лікарняному. Наведений факт ставить під питання законності призначення її до складу інвентаризаційної комісії з перевірки наркотичних засобів в ОРУП №1 11.02.2021 наказом №83 (т.5 а.п.137).

Таким чином стороною обвинувачення надані докази, які прямо чи непрямо не підтверджують вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їх злочинів, та які судом за викладених вище обставин визнані недопустими і неналежними.

Так, відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі №1-31/2011 від 20.10.2011, №12-рп/11, в аспекті конституційного подання щодо суб`єктів одержання доказів у кримінальній справі в результаті здійснення оперативно-розшукової діяльності положення першого речення частини третьої статті 62 Конституції України, відповідно до якого обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, слід розуміти так, що обвинувачення у

вчиненні злочину не може ґрунтуватися на фактичних даних, одержаних в результаті оперативно-розшукової діяльності уповноваженою на те особою без дотримання конституційних положень або з порушенням порядку, встановленого законом, а також одержаних шляхом вчинення цілеспрямованих дій щодо їх збирання і фіксації із застосуванням заходів, передбачених Законом України "Про оперативно-розшукову діяльність", особою, не уповноваженою на здійснення такої діяльності.

Відповідно до ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд повно, всебічно та неупереджено дослідивши всі обставини даного кримінального провадження, об`єктивно та за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на такому дослідженні, оцінивши кожний із наведених вище доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність досліджених доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про відсутність вини ОСОБА_4 у висунутому їй обвинуваченні через недоведеність.

Разом з тим, в діях ОСОБА_4 щодо невжиття заходів до належного утримання кімнати для зберігання речових доказів та обліку речових доказів, за певних ознак може вбачатися склад дисциплінарного проступку.

Завданнями кримінального провадження згідно ст.2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Питання щодо речових доказів вирішується відповідно до ст.100 КПК України, а арешту майна - відповідно до ст.174 КПК України.

При цьому слід зазначити, що визнаний речовим доказом постановою слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_94 від 02.09.2021 - паспорт громадянки України ОСОБА_95 серії НОМЕР_3 , вилучений під час огляду місця події 02.06.2021 за адресою: м.Одеса, вул.Адміральський проспект, 1, біля магазину «Вина світу», який не був предметом чи знаряддям кримінального правопорушення і на якому відсутні будь-які сліди злочину, слідчим визначено зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000008 від 16.01.2021 щодо ОСОБА_4 . Разом з тим, згаданий паспорт громадянки України до суду до часу ухвалення вироку не передавався. Він також не був переданий суду прокурором, незважаючи на систематичне нагадування щодо з`ясування місця знаходження цього паспорту. (т.3 а.п.93-96, 103, 104, т.2 а.п.11-15). Цей паспорт також не виділявся разом з іншими матеріалами в окреме провадження щодо ОСОБА_24 за постановою процесуального керівника - заступником начальника відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_10 від 08.09.2021 (т.1 а.п.171-185). Тому цей офіційний документ підлягає розшуку СВ УСБУ в Одеській області і передачі відповідному підрозділу державної міграційної служби МВС України.

Відповідно до постанов процесуального керівника - прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 18.11.2021 і 22.11.2021 (т.1 а.п.202-214, 215-220) про виділення із матеріалів кримінального провадження №0000008 від 16.01.2021 щодо ОСОБА_4 в окреме провадження матеріали щодо ОСОБА_25 і ОСОБА_37 відповідно, були виділені, крім іншого, процесуальні рішення слідчого щодо визнання речовими доказами: два зіп-пакети з порошкоподібними речовинами: один - фіолетового, другий - рожевого кольорів; грошові купюри на суму 19900 доларів США, аркуш паперу формату А4 з рукописними записами, рожевий поліетиленовий пакет із зображенням квітів тощо, та ухвалами слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 24.06.2021 (т.2 а.п.56-58), 17.06.2021 (т.2 а.п.71-74) про накладення арешту на вказані речові докази.

Оскільки у виділених матеріалах кримінальних проваджень щодо ОСОБА_25 і ОСОБА_37 провадження не завершені, то суд у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 процесуальні рішення щодо наведених речових доказів і їх арешту не приймає.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-370, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 виправдати та визнати невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.308, ч.3 ст.307, ч.1 ст.366 КК України, за недоведеністю що ці злочини вчинені саме нею.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання скасувати.

Речові докази, після набрання вироком законної сили, зазначені в постанові слідчого від 02.09.2021 (т.3 а.с.93-96):

передані на зберігання до камери зберігання речових доказів слідчого відділу УСБ України в Одеській області по акту прийому-передачі (т.3 а.п.104), і прийняті по квитанції

-мобільний телефон зеленого кольору, фірми «REALME» з ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , у силіконовому чохлі з сім-картою НОМЕР_6 , вилученого під час огляду місця події 02.06.2021 за адресою: м.Одеса, вул.Адміральський проспект, 1, біля магазину «Вина світу», який був знаряддям кримінального правопорушення, належного ОСОБА_24 , щодо якого у виділеному провадженні щодо ОСОБА_24 ухвалено обвинувальний вирок Київським районним судом м.Одеси від 01.11.2021, який набрав законної сили і яким питання щодо речових доказів не вирішувалося - конфіскувати;

-експрес тест (аналізатор) NARK II - за мінуванням потреби знищити;

які перебувають на зберіганні у камері зберігання речових доказів Київського районного суду м.Одеси, а саме:

-ключ срібного кольору та прикріплений до нього чіп синього кольору, який не був предметом чи знаряддям кримінального правопорушення - повернути за належністю ОСОБА_24 ;

передані на зберігання до фінансового відділу УСБ України в Одеській області, а саме:

- предмети ззовні схожі на грошові купюри наступним номіналом: 100 (Сто) доларів США №АВ 90863849 G; 20 (Двадцять) доларів США №ME 01385303В; 10 (Десять) доларів США №MD 64650214 В; 10 (Десять) доларів США №РF 46110261 А, та предмет ззовні схожий на грошову купюру номіналом 5 (П`ять) гривень №УГ 4332175 - вилучені під час огляду місця події 02.06.2021 за адресою: м.Одеса, вул.Адміральський проспект, 1, біля магазину «Вина світу», які були предметом кримінального правопорушення, належних ОСОБА_24 , щодо якого у виділеному провадженні щодо ОСОБА_24 ухвалено обвинувальний вирок Київським районним судом м.Одеси від 01.11.2021, який набрав законної сили і яким питання щодо речових доказів не вирішувалося - конфіскувати;

- паспорт громадянки України ОСОБА_95 серії НОМЕР_3 вилучений під час огляду місця події 02.06.2021 за адресою: м.Одеса, вул.Адміральський проспект, 1, біля магазину «Вина світу» і який не передавався суду разом з матеріалами кримінального провадження, який не був предметом чи знаряддям кримінального правопорушення - підлягає передачі в розпорядження керівника відповідного підрозділу державної міграційної служби МВС України.

Арешт майна на речі, визнанні речовими доказами по справі постановою слідчого від 02.09.2021 (т.3 а.с.93-96), накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду у м.Одеси від 24.05.2021 (т.2 а.п.16-18), після набрання вироком законної сили - скасувати.

Речові докази, після набрання вироком законної сили, зазначені в постанові слідчого від 03.09.2021 (т.3 а.с.97-99):

передані на зберігання до камери зберігання речових доказів слідчого відділу УСБ України в Одеській області по акту прийому-передачі (т.3 а.п.104), і прийняті по квитанції (т.3 а.п.103), а саме: мобільний телефон «Samsung A7» з сім-картами « НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_4 , який не був предметом чи знаряддям кримінального провадження - повернути за належністю ОСОБА_4 .

Арешт майна на мобільний телефон «Samsung A7» з сім-картами « НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_4 , визнаний речовим доказом по справі постановою слідчого від 03.09.2021 (т.3 а.с.97-99), накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду у м.Одеси від 24.05.2021 (т.2 а.п.76-78), після набрання вироком законної сили - скасувати.

Речові докази, після набрання вироком законної сили, зазначені в постановах слідчого від 03.11.2021 (т.3 а.с.105-107), від 01.09.2021 (т.3 а.с.108-111), а саме:

-журнал обліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, вилучених з незаконного обігу № 945, на 200 арк., який після дослідження в судовому засіданні зберігається в камері зберігання речових доказів Київського районного суду м.Одеси - за мінуванням потреби повернути в розпорядження керівництва ОРУП №1 ГУНП в Одеській області;

-оригінал акту інвентаризації речових доказів у вигляді наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, які знаходяться у камері зберігання речових доказів ОРУП № 1 ГУ НП в Одеській області № 60-1722 від 22.02.2021, на 59 арк. (т.3 а.п.1-60), та оригінал квитанції про отримання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, вилучених з незаконного обігу №000894 від 14.12.2020, на 1 арк. (т.3 а.п.92) - зберігати в матеріалах кримінального провадження в суді;

-інші документи, зазначені в пункту 1 резолютивної частини постанови слідчого від 01.09.2021 - зберігати в матеріалах кримінального провадження в суді (т.3 а.п.112-147).

Арешт майна на документи, визнані речовими доказами по справі постановою слідчого від 03.11.2021 (т.3 а.с.105-107), накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду у м.Одеси від 24.05.2021 (т.2 а.п.76-78), після набрання вироком законної сили - скасувати.

Речові докази, після набрання вироком законної сили, зазначені в постанові слідчого від 03.09.2021 (т.3 а.с.100-102), а саме: мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ: НОМЕР_9 з картою оператора мобільного телефону НОМЕР_10 , який належить ОСОБА_24 , і який після дослідження в судовому засіданні зберігається в камері зберігання речових доказів Київського районного суду м.Одеси - повернути за належністю ОСОБА_24 , оскільки цей телефон не був предметом чи знаряддям злочину і на ньому або в його пам`яті відсутні будь-які сліди кримінальних правопорушень.

У виділеному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_24 (т.1 а.с.171-185), щодо якого ухвалено обвинувальний вирок Київським районним судом м.Одеси від 01.11.2021, який набрав законної сили і яким питання щодо речових доказів не вирішувалося, речові докази, вказані в постанові слідчого від 02.09.2021, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів слідчого відділу УСБ України в Одеській області по акту прийому-передачі (т.3 а.п.104), і прийняті по квитанції (т.3 а.п.103), а саме:

-електронні ваги у кількості двох одиниць - конфіскувати;

-зіп-пакети різного розміру у кількості 45 одиниць, зіп-пакет з порошкоподібною кокаїновмісною речовиною білого кольору, вагою 6,9 гр - знищити.

Арешт майна на предмети, визнані речовими доказами постановою слідчого від 02.09.2021 у виділеному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_24 , накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду у м.Одеси від 24.06.2021 (т.2 а.п.30-32), після набрання вироком законної сили - скасувати.

Процесуальні витрати по справі на залучення експертів Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби Безпеки України в сумі 2745,61 грн. віднести на рахунок держави.

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку в умовах правового режиму воєнного стану вручити учасникам судового провадження в день проголошення його резолютивної частини.

Суддя ОСОБА_1