Справа 556/581/24
Номер провадження 1-кс/556/183/2024
У Х В А Л А

Іменем України

про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту

11.04.2024 року.

Слідчий суддя Володимирецького районного суду Рівненської області - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

слідчого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника СВ відділення поліції №1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , яке погоджено начальником Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта вища, не одруженого, не військовозобов"язаного, не працює, раніше не судимого.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по них, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя, -

встановив:

Заступник начальника СВ відділення поліції №1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 , звернувся в суд із клопотанням, яке погоджене з прокурором, що здійснює процесуальне керівництво, про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Своє клопотання обґрунтовує тим, щослідчим відділенням Вараського ВП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні під №0000026 від 19.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 ККУкраїни.

11.04.2024, ОСОБА_4 , згідно вимог ст.ст. 42, 110, 276, 277, 278 КПК України, у кримінальному провадженні під №0000026 від 19.01.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчий у своєму клопотанні просить при застосуванні підозрюваному запобіжного заходу врахувати наступні обставини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, раніше не судимий, відносно якого існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 продовжить свою злочинну діяльність, оскільки офіційно не працевлаштований, отримує прибутки від зайняття злочинною діяльністю, в тому числі збуту наркотичних засобів, та буде продовжувати займатись незаконним збутом наркотичних засобів, окрім цього за ч.2 ст.307 КК України у разі доведення його вини, останньому загрожує покарання від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Крім цього, підозрюваний будучи офіційно не працевлаштованим, ніде не навчається, перебуваючи на території Волинської області може покинути межі області, таким чином переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що унеможливить об`єктивного досудового розслідування та винесення покарання.

Вивченням особи ОСОБА_4 , на даний час, встановлено, що він працездатний, неодружений, не є особою похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не хворіє. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

На підставі наведеного, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 , вчинив тяжкі кримінальні правопорушення, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років позбавлення волі та який, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні, і незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою забезпечення виконання процесуальних рішень та запобігання подальшої злочинної діяльності, слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий, прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просили обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Враховуючи наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним вищевказаних кримінальних правопорушень, обґрунтування ризиків, застосування інших більш м"яких запобіжних заходів до ОСОБА_4 , які зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов"язків, а також запобігти виникненню ризиків, передбачених ст.177 КПК України, окрім як тримання під вартою, є неможливе.

Підозрюваний просив відмовити у задоволенні клопотання, обравши більш м`який запобіжний захід .

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

19.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № №0000026, внесено запис про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

11.04.2024, ОСОБА_4 , згідно вимог ст.ст. 42, 110, 276, 277, 278 КПК України, у кримінальному провадженні під №0000026від 19.01.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

У відповідності до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ст.177 КПК України.

Крім того, у справі "Коваль та інші проти України" (заява №22429/05 від 15.11.2012 року) Єропейський суд з прав людини також зазначив, що запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, рішення "Лабіта проти Італії" від 06 квітня 2000 року, рішення "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» від 23 лютого 2012? року, наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Рішенням у справі «Белевицький проти Росії» від 01 березня 2007 року, обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтуваності до конкретної особи ЄСПЛ визнав порушенням п.4 ст.5 Конвенції.

У рішенні Європейського Суду з прав людини ( справа "Мацнеттер проти Австрії" від 10 листопада 1969 року) зазначено, що підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, крім обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушення, є наявність ризиків, зокрема, вчинення обвинуваченим подальших правопорушень.

При визначенні ризиків має враховуватися особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Сторона обвинувачення довела наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_4 тяжких умисних злочинів, які підтверджується протоколами проведення НСРД від 28.02.2024, від 12.03.2024, від 26.03.2024; Висновками експертів №СЕ-19/118-24/2648-НЗПРАП від 13.03.2024, №КСЕ-19/118-24/3099-НЗПРАП від 22.03.2024, від 05.04.2024 № КСЕ-19/118-24/3812-НЗПРАП, повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 11.04.2024.

Таку підозру слідчий суддя вважає достатньо обґрунтованою та такою, що свідчить про необхідність обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного.

Слідчим та прокурором також належно обґрунтовано та доведено наявність достатніх даних, що існує ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду; ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, в т.ч.:

- ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) підтверджується тим, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , відносяться до категорії тяжких злочинів. У разі доведення вини підозрюваного, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, тому даний факт свідчить про те, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, з метою уникнення покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Окрім того, дане твердження також базується на тому, що ОСОБА_4 , є непрацюючим, ніде не навчається.

- ризик вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст. 177 КПК України), підтверджується тим, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, він є особою без постійного місця роботи та схильним до вживання наркотичних засобів. Також, в даному випадку слід брати до уваги той факт, що ОСОБА_4 , не маючи постійного місця роботи, а відповідно і доходу, з метою уникнення відповідальності за інкриміновані йому злочини, передбачені ч. 2 ст. 307 КК України, може вчинити інше кримінальне правопорушення корисливо-насильницького характеру, з метою здобуття коштів чи матеріальних цінностей, які б дали йому змогу покинути постійне місце проживання та переховуватись як від органів досудового розслідування так і суду.

Виходячи із вищезазначених, доведених у ході розгляду клопотання обставин, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів кримінального провадження приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, щодо підозрюваного буде недостатнім для запобігання ризикам, які навів слідчий.

При цьому слідчий суддя враховує також обставини вчинення та тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , що за вказані злочини може бути обрано покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років позбавлення волі; характеристику, міцність соціальних зв"язків підозрюваного, який не працює, не має будь-якого законного джерела доходу; репутацію підозрюваного, адже кримінальне правопорушення викликало резонанс у суспільстві; вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним вищевказаних кримінальних правопорушень.

Перевіряючи доводи і обставини, на які вказує сторона обвинувачення, та беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини у справах "Едуард Шабалін проти Росії" від 16 жовтня 2014 року та " ОСОБА_6 проти України" від 04 вересня 2015 року про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення та у контексті даного кримінального провадження, не вирішуючи наперед питання про винуватість чи невинуватість підозрюваного, з метою попередження вищезазначених ризиків, оскільки ОСОБА_4 не може не усвідомлювати імовірність визнання його вини за висунутим йому обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим.

Враховуючи вище наведене, слідчий суддя вважає, що наявні достатні підстави для задоволення клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи підозрюваного про можливість обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не спростовують висновків суду.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання піж вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

З урахуванням вказаних обставин, суд вважає за можливе встановити у даному кримінальному провадженні заставу у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі на думку слідчого судді може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У разі внесення застави, яка може бути внесена у будь-який час до 09 червня 2024 року, слідчий суддя також вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 ряд обов`язків для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 182, 183,184, 194 КПК України, слідчий суддя, -

Постановив:

Клопотання заступника начальника СВ відділення поліції №1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , яке погоджено начальником Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта вища, не одруженого, не військовозобов"язаного, не працює, раніше не судимого - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів.

Взяти ОСОБА_4 під варту із зали суду.

Визначити місцем тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 - Державна установа «Рівненський слідчий ізолятор» (м. Рівне, вул. Дворецька, 116).

Ухвала діє до 15 год. 00 хв. 09 червня 2024 року.

Одночасно визначити розмір застави - 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 211960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: Отримувач коштів ТУ ДСА в Рівненській області, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26259988, IBAN № НОМЕР_1 .

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати на виклики до слідчих СВ Володимирецького ВП №1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області;

- не відлучатися за межі населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не спілкуватись зі свідками по справі та іншими особами, які причетні до вчинення даних злочинів, крім випадків участі у слідчих діях.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 15 год. 00 хв. 09 червня 2024 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі місця ув`язнення, під вартою в якому вона перебуває.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1