Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/6324/22
Провадження №1-кп/523/845/24
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

22.04.2024 року Суворовський районний суд м.Одеси в складі

:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі об`єднанні матеріали кримінальних проваджень №0000375 від 04.05.2022 року, №0000071 від 14.01.2023 року та №0000938 від 04.07.2023 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, маючого неповну середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, інваліда дитинства 3-ї групи, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 21.12.2020 року Суворовським районним судом м.Одеси за ст.126-1 КК України до 4-х місяців арешту, покарання відбув повністю,

по звинуваченню в скоєнні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де він мешкає разом із своєю матір`ю ОСОБА_5 , 04.05.2022, приблизно о 10 годині 00 хвилин, 13.01.2023 року, приблизно о 09.00 годині та 03.07.2023 року, приблизно о 20.00 годині (більш точний час встановити не надалось можливим), безпідставно провокував словесні конфлікти, в ході яких, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, з метою скоєння домашнього насилля, вчиняв відносно своєї матері ОСОБА_5 , психологічне насильство, яке виражалось в словесних образах, погрозах фізичною розправою і принижуванні її гідності.

Вказані незаконні дії мали систематичний характер, оскільки ОСОБА_6 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, систематично, про що свідчать неодноразове притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, а саме, ухвалами суду від 28.01.2022 року, 19.01.2022 року, 11.05.2022 року, 29.07.2022 року, 18.11.2022 року, 25.11.2022 року, 30.03.2023 року, 04.04.2023 року та 10.05.2023 року.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе визнав повністю, підтвердивши всі обставини зазначені в обвинувальному акті. По суті справи пояснив, що у нього з мамою постійно виникають конфлікти, за що його багато разів притягували до адміністративної відповідальності. Також пояснив, що у скоєному розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_6 під час судового засідання підтвердила факти, зазначені в обвинувальних Актах та пояснила, що у неї із сином постійно виникають конфлікти. Просила суворо його не карати, надати шанс на виправлення.

Так як обвинувачений свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєного ним злочину, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази які він не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, згідно викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати:

- по ст.126-1 КК України за ознаками: домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої та винуватість обвинуваченого у скоєних кримінальних правопорушеннях доказана повністю.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, що відноситься згідно ст.12 КК України до категорії злочину невеликої тяжкості, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого, який, раніше судимий за аналогічний злочин, офіційно не працює, не одружений, стан його здоров`я, інвалід дитинства, перебуває на диспансерному нагляді у психіатра з 2003 року, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №158 від 04.05.2023 року ОСОБА_6 не потребує застосування заходів медичного характеру та здатний самостійно реалізовувати своє право на захист, негативно характеризується за місцем мешкання, відношення обвинуваченого до вчиненого злочину, провину визнав повністю, щиро покаявся.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст..65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання.

Обставин, згідно ст.67 КК України, що обтяжують покарання судом не виявлено.

Обставинами, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Враховуючи зазначене, та приймаючи до уваги всі вище зазначені обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного злочину, думку прокурора та потерпілої, які вважав за необхідне обрати обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі із випробувальним терміном, думку захисника, яка просила закрити провадження по справі, думку обвинуваченого, який погодився із прокурором, суд прийшов до висновку про можливість досягти визначеної законом мети заходу примусу та вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання про долю речових доказів по провадженню, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1-го року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання у вигляді 1-го року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_6 не обиралась та скасуванню не підлягає.

Копію вироку, негайно після оголошення, вручити учасникам процесу.

На вирок може бути подано апеляцію до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, для осіб які перебувають під вартою, тридцять діб з моменту вручення копії вироку.

Суддя: