Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/654/24
Номер провадження 1-кп/711/291/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження №0002128 від 26.12.2023 року за обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 , в скоєнні кримінального проступку, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.125 КК України, суд,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002128 від 26.12.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні адвокатом ОСОБА_4 подана скарга на бездіяльність прокурора, яку мотивує наступним.

Згідно ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу. Сторона потерпілого бажає скористатися правом, визначеним ч. 2 ст. 303 КПК України та подати скаргу на бездіяльність прокурора, які не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження. 19.01.2024 року представником потерпілого подано клопотання про зміну правової кваліфікації та фабули кримінального правопорушення в ЄРДР.

У вказаному клопотанні представник потерпілого зазначив, що є достатньо даних для кваліфікації дій ОСОБА_7 , який перебуваючи на прохідній підприємства «Юрія - Фарм», в присутності інших осіб, будучи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, з хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, з використанням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, наніс удар в стегно потерпілого ОСОБА_5 , що на той час виконував обов`язки охоронника, - за ч. 4 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Так, в діях ОСОБА_8 мало місце умисне грубе порушення громадського порядку, яке вчинене з мотивів явної неповаги до суспільства і супроводжувалось особливою зухвалістю.

Під терміном «неповага до суспільства» слід розуміти це прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Неповага має бути явною . Це означає, що неповага до суспільства є очевидною, безсумнівною як для хулігана, так і для свідків його дій. Саме мотив є відмітною рисою хуліганства. Крім того, останнє відрізняється від інших кримінальних правопорушень тим, що: 1) вчиняється за явно несуттєвим приводом; 2) безпосередня причина злочинного конфлікту при хуліганстві у більшості випадків є внутрішньою, тобто в самому діючому суб`єкті і не викликана необхідністю ззовні (конкретною ситуацією); 3) дії хулігана не завжди логічно обґрунтовані і обумовлені певними обставинами; 4) спрямованість і предмет посягання хуліганських дій часто не визначені. Всі вищевказані ознаки мають місце в даному кримінальному провадженні.

В даному випадку основним безпосереднім об`єктом хуліганських дій ОСОБА_8 є саме громадський порядок, і лише додатковим факультативним об`єктом - здоров`я потерпілого ОСОБА_5 .

Також слід врахувати характер вчинених ОСОБА_8 хуліганських дій, їх наслідки, місця й тривалості їх вчинення, наявність потерпілого від зазначених дій, його вік, стан здоров`я після отримання ушкоджень, істотність порушення його інтересів.

Так, кримінально карані дії з боку ОСОБА_8 відбулися в громадському місці - на території прохідної підприємства «Юрія-Фарм», під час виконання потерпілим обов`язків охоронника, в присутності двох інших охоронників, мали тривалий характер, характеризувалися грубим нехтуванням Демчихіним правил та норм поведінки в суспільстві.

При цьому явною (очевидною як для винної особи, так і для потерпілого та оточуючих) неповагою до суспільства слід розцінювати прагнення ОСОБА_8 показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Додатковим підтвердженням цього є публічне демонстрування ним ножа - «метелика», його розкладання, маніпуляції з ним перед охоронниками, імітація нанесення ударів ножем потерпілому та, як кульмінація - безпричинне нанесення удару ножем в стегно потерпілого.

Слід особливо зазначити, що жодного конфлікту між ОСОБА_8 та потерпілим раніше та до нанесення удару ножем не було, неприязних відносин між ними не існувало та раптово вони не виникали, жодних дій чи висловів в бік ОСОБА_8 , які б могли спровокувати його на вищевказані хуліганські дії та нанесення удару ножем - потерпілий не вчиняв.

Щодо необхідності проходження процедури із застосуванням системи електронного пропуску до ОСОБА_8 зверталися всі три охоронника, які знаходилися на прохідній підприємства - тому єдиним мотивом нанесення удару ножем потерпілому є виключно хуліганські дії, грубе нехтування нормами моралі та проявом явної неповаги до суспільства з боку ОСОБА_7 , що супроводжувалося насильством із заподіянням тілесних ушкоджень потерпілому.

Більш того, після нанесення тілесних ушкоджень - ОСОБА_8 залишив місце події, намагався втекти і був затриманий на зупинці працівниками правоохоронних органів із застосуванням фізичної сили та спеціальних засобів.

Наведені обставини дають обґрунтовані та передбачені Законом підстави кваліфікувати дії ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 296 КК України, яка відноситься до категорії тяжких злочинів.

Крім того, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України відноситься до категорії злочинів - після зміни кваліфікації подальше досудове розслідування в даному кримінальному провадженні повинне здійснюватися у формі досудового слідства органом досудового розслідування (ст. ст. 40, 215 КПК України).

В постанові про відмову в задоволенні даного клопотання про виконання процесуальних дій від 22.01.2024 року, яка внесена прокурором у вказаному провадженні ( ОСОБА_3 ), зазначено мотиви, аналогічні доводам представника потерпілого. При цьому, з незрозумілих причин, прокурор прийшов нелогічного висновку - « ... наразі не встановлено підстави для зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення...».

Внаслідок такої бездіяльності прокурора, ОСОБА_7 було повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 125 КК України, що явно не відповідає фактичним обставинам справи, та дозволяє ОСОБА_7 уникнути відповідальності за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Оскільки така постанова прокурора (про відмову в задоволенні клопотання представника потерпілого про зміну правової кваліфікації не визначена в ч. 1 ст. 303 КПК України як така, що може бути оскаржена на досудовому розслідуванні слідчому судді), вважає за необхідне подати відповідну скаргу в підготовчому провадженні.

Потерпілий ОСОБА_5 підтримав думку свого представника та просив скаргу задовольнити.

Прокурор заперечувала проти задоволення скарги, вважає її необґрунтованою та просила відмовити в її задоволенні. Наразі не встановлено підстави для зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення №0002128 від 26.12.2023 року відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 125 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення скарги представника потерпілого. Вважають, що дії обвинуваченого кваліфіковані вірно.

Розглянувши скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 , вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що вищевказана скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 303 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Статтями 314-316 КПК України не передбачено порядок розгляду скарг на дії вказаних посадових осіб, а виходячи з приписів цих норм, вбачається, що суд в підготовчому судовому засіданні взагалі обмежений тільки тими питаннями, які визначені в цих нормах, однак виходячи з принципів верховенства права та законності, суд вважає за необхідне вирішити скаргу враховуючи обставини наскільки їх можливо встановити в ході судового засідання.

Оскільки норми КПК України, які регулюють порядок підготовчого судового засідання не містять правил розгляду скарг на цій стадії, суд вважає за можливе, застосувати норми ст. 303-307 КПК України, з урахуванням положень ст. 314-316 КПК України.

Статтею 307 КПК України передбачено, що за результатом розгляду скарги може бути постановлена ухвала про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги, однак не передбачено такого способу реалізації своїх прав потерпілим як визнання дій слідчих чи прокурорів, вчинених під час досудового розслідування протиправними.

Оцінка законності дій слідчого чи прокурора дається лише під час оцінки доказів, які здобуті в результаті таких дій, оскільки порушення порядку отримання доказів, передбаченого КПК України, тягне за собою визнання цих доказів недопустимими. При цьому КПК України не вимагає окремого визнання дій слідчого чи прокурора незаконними, так як саме по-собі таке визнання, без застосування його наслідків, жодним чином не впливає на результати судового розгляду кримінального провадження.

Оцінка ж доказів здійснюється судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення, за виключенням випадків, передбачених ч. 2 ст.89 КПК України, які можливі тільки на стадії судового розгляду.

Оскільки докази по кримінальному провадженні на даний час не досліджені, не проведений допит всього кола учасників кримінального провадження, то дана скарга задоволена бути не може.

Разом з тим, на переконання суду, передбачена частиною другою ст. 303 КПК України можливість розгляду скарг на дій прокурора та слідчого спрямована на реалізацію сторонами права визначити своє ставлення до правильності проведеного досудового розслідування. Також суд враховує, що питання щодо допустимості та недопустимості доказів регламентується ст. 86 та ст. 87 КПК України, а згідно ст. 89 КПК України, питання щодо допустимості доказів, суд вирішує під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. Відповідно до ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Подана скарга стосуються правильності проведення досудового розслідування і, таким чином, допустимості доказів, добутих під час його проведення.

Разом з тим, суд зазначає, що положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань затверджено наказом Генерального прокурора України від 17.08.2023 № 231, розділом 2 цього Положення визначається Порядок внесення відомостей до ЄРДР. Так, до ЄРДР вносяться відомості про, зокрема, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, та інші відомості.

Одним із завдань кримінальної процесуальної діяльності є правильне застосування норм закону України про кримінальну відповідальність. У процесі кваліфікації спочатку відбувається діяльність слідчого зі встановлення фактичних обставин з дотриманням вимог процесуального закону. Встановлення фактичних обставин, які мають значення для кваліфікації (фактичний склад злочину) тягне за собою їх зіставлення з юридичним складом злочину. Слід зауважити, що питання про зміну (доповнення) кваліфікації постає у зв`язку зі встановленням нових фактичних обставин справи, внаслідок чого змінюється фактична підстава кримінально-правової кваліфікації. Відтак, попередня кваліфікація може й повинна бути уточнена по мірі з`ясування нових фактичних обставин справи в ході досудового розслідування.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання, що скарга не підлягає задоволенню, а доводи, вказані в ній, можуть бути враховані під час постановлення рішення по справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.202,303,314-316,376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги захисника ОСОБА_4 в інтересах потерпілого ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора в межах кримінального провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 , в скоєнні кримінального правопорушення (проступку), відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.125 КК України - відмовити в повному обсязі.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено і проголошено о 14 год. 00 хв. 15 квітня 2024 року.

Головуючий: ОСОБА_1