Провадження № 1-кп/742/242/24
Єдиний унікальний № 742/1960/24
ВИРОК

іменем України

11 квітня 2024 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки Чернігівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Стара Гута Малинського району Житомирської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, раніше не судимого,

за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Наказом командувача повітряного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Повітряних сил Збройних сил України N? 93-рс від 11.12.2023 старшого солдата ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця відділення охорони 1187 взводу охорони військової частини НОМЕР_1 .

Так, згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» (далі - Закон), кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

За ч. 4 ст. 15 Закону особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов`язана пройти медичний огляд, підготовку або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 15 Закону, теоретичний і практичний іспити для отримання права на керування транспортними засобами відповідної категорії складаються в територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

У свою чергу, за ч. 9 ст. 15 Закону, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України, відповідно до Конвенції про дорожній рух, діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Наведеним положенням кореспондують норми абз. 2 ч. 2 ст. 16 вказаного закону, за якими водій зобов?язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред?являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Обвинувачений ОСОБА_4 посвідчення водія в передбачений Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 08.05.1993 року N? 340, спосіб не отримував, теоретичний і практичний іспити у територіальному сервісному центрі Міністерства внутрішніх справ не складав.

Всупереч вищевказаним положенням законодавства, обвинувачений ОСОБА_4 , в невстановлений день та час листопада 2022 року, перебуваючи в м. Одеса Одеської області, з метою отримання можливості керування транспортними засобами, маючи умисел на виготовлення підробленого посвідчення водія, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом надання анкетної інформації про свою особу, через мережу Інтернет замовив у невстановленої дізнанням особи завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 . При цьому обвинувачений ОСОБА_4 через мережу Інтернет надав вказаній особі фотокартку з власним зображенням, зразок власного підпису, що необхідно для виготовлення даного документа, повідомив свої персональні дані та сплатив невстановленій особі за виготовлення вказаного посвідчення грошові кошти у сумі 8000 грн., чим вчинив пособництво у виготовленні підробленого документа.

В подальшому, обвинувачений ОСОБА_4 отримав поштою від невстановленої в ході дізнання особи виготовлене на його замовлення підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 з дозволом керування транспортними засобами категорії «В», видане на його ім?я Територіальним сервісним центром 6145 22.12.2022, бланк якого згідно висновку експерта N? СЕ-19/125-24/357-ДД від 11.01.2024, не відповідає за способами друку, лінійними розмірами та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Окрім того, 07.01.2024 близько 06 год 00 хв., обвинувачений ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом марки «Skoda Superb», з реєстраційним номером НОМЕР_3 , рухаючись по вулиці Київська у м. Прилуки Прилуцького району Чернігівської області, будучи зупиненим біля будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , нарядом відділу реагування патрульної поліції Прилуцького районного відділу поліції Головного управлення Національної поліції в Чернігівській області, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 та п. 6 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 є підробленим, діючи з прямим умислом використав завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане ІНФОРМАЦІЯ_2 на його ім?я 22.12.2022, шляхом його пред`явлення поліцейському відділку реагування патрульної поліції Прилуцького районного відділу поліції Головного управлення Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_5 .

Згідно з висновком експерта N? СЕ-19/125-24/357-ДД від 11.01.2024, бланк посвідчення водія серії НОМЕР_4 виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22.12.2022 на ім?я ОСОБА_4 , не відповідає за способами друку, лінійними розмірами та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, фактичних обставин кримінального провадження не оспорює, детально розповівши про обставини вчинення даних кримінальних правопорушень. Щиро кається в скоєному, просив суд суворо не карати, запевняючи про недопущення такого в подальшому.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які його характеризують. Зміст цих обставин вірно розуміються обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження, сумнівів стосовно добровільності їх позиції у суду не має, та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при ухваленні вироку.

Судом створено необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їхніх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист.

Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_4 у судовому засіданні не добуто.

Сукупністю добутих в судовому засіданні доказів, суд знаходить винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень повністю доказаною, і його дії вірно кваліфіковані за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його іншою особою, та за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, судом визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України, є кримінальними проступками, вчинив їх умисно, особу винного та його позицію до вчиненого, виключно позитивно характеризуючого як за місцем проживання так і за місцем служби, одруженого, військовослужбовця, згідно довідок КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня», до лікаря психіатра та лікаря нарколога не звертався, наявність кількох обставин, що пом`якшують його покарання, та відсутність обставин, що обтяжують таке, раніше не судимого, а також позицію прокурора, і вважає за можливе призначити йому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у межах санкції даних статей, та за правилами ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, а саме призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді штрафу.

Саме таке покарання, на думку суду, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного, є гуманним, справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

По матеріалам кримінального провадження цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, в частині витрат пов`язаних з проведенням експертизи по кримінальному провадженню, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ст.ст. 118, 124, 126 КПК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 в ході досудового розслідування та в ході судового розгляду, не обирався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 349, 370-371, 374 КПК України суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу на користь держави в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн.;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу, не обирати.

Стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь держави в рахунок відшкодування витрат понесених на проведення експертизи по даному кримінальному провадженню 1514 грн 56 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню після набрання вироком законної сили:

бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_5 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_6