Справа № 953/954/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2024 р. м.Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю заявника - адвоката ОСОБА_2 ,

особи, в інтересах якої подана скарга - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на постанову слідчого СУ ГУНП в Харківській області від 25 травня 2022 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000959 від 30.07.2020,

УСТАНОВИВ:

25 жовтня 2023 року до Київського районного суду м. Харкова засобом «Електронний суд» надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на підставі договору про надання правової допомоги від 22 вересня 2023 року, в якій заявник просить скасувати постанову слідчого СУ ГУНП в Харківській області від 25 травня 2022 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000959 від 30.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В обґрунтування скарги зазначив, що 30 липня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000959 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за фактом ДТП, в результаті якої загинув ОСОБА_6 . Вказав, що 16 жовтня 2023 року він ознайомився з матеріалами справи у Київському районному суді м. Харкова, після чого йому стало відомо про те, що 25 травня 2022 рокукримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000959 від 30.07.2020, закрите у зв`язку з відсутністю в діянні відповідних осіб складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. На переконання заявника, вказана постанова є незаконною, необґрунтованою, передчасною та такою, що порушує вимоги кримінального процесуального законодавства України, оскільки слідчий не провів всебічного, повного і неупередженого розслідування обставин кримінального провадження, не дослідив усі обставини, які підлягають з`ясуванню та мають значення для кримінального провадження, не надав їм належну правову оцінку та не забезпечив прийняття законних та неупереджених процесуальних рішень, висновок про відсутність складу кримінального правопорушення є передчасним, досудове розслідування проведено поверхнево та не повно, підстави для закриття провадження - відсутні, натомість є необхідність в проведенні додаткових слідчих дій, призначення експертиз про проведення яких скаржник має намір і може заявити лише після поновлення кримінального провадження.

Зазначає, що ОСОБА_3 , яка є дружиною загиблого внаслідок ДТП ОСОБА_6 , не була залучена у цьому кримінальному провадженні як потерпіла, при цьому від визнання її потерпілою вона під час досудового розслідування не відмовлялася, постанова про відмову у визнанні її потерпілою слідчим також не була прийнята. За таких обставин є всі правові підстави вважати ОСОБА_3 потерпілою у вказаному кримінальному провадженні. Зауважив на тому, що комунікативні передумови набуття особою процесуального статусу потерпілого зумовлені та характеризуються кримінальною процесуальною активністю слідчого, прокурора, які у випадках, передбачених законом, за загальним правилом у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, повинні визнати особу потерпілою та прийняти відповідне рішення. Акцентував увагу на тому, що у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 02 липня 2004 року № 13 встановлено, що у справах про злочини, внаслідок яких сталася смерть потерпілого, права, передбачені частинами 3 і 4 ст. 49 КПК України, мають його близькі родичі. Оскільки п. 11 ст. 32 КПК України містить вичерпний перелік таких родичів (ними є батьки, один із подружжя, діти, рідні брати і сестри, дід, баба, внуки), суди не вправі визнавати потерпілими у цих справах інших осіб. Вказав, що під час здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні слідчий викликав ОСОБА_3 для допиту як потерпілу, при цьому постанова про відмову у визнанні її потерпілою прийнята не була, а невизнання її стороною обвинувачення потерпілою унеможливлює її участь під час здійснення розслідування кримінального провадження та нівелює відповідні процесуальні права, у тому числі на надання доказів, ініціювання проведення слідчих дій, оскарження процесуальних рішень, дій та бездіяльності, тощо. Посилався на те, що слідчий не виконав вимоги ч. 2 ст. 9 КПК України та не вжив необхідних заходів для всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, не зібрав та не оцінив належним чином докази відповідно до вимог ст.ст. 93, 94 КПК України, а також не допитав усіх свідків. За таких обставин оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження є передчасною і безпідставною, не відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, у зв`язку з чим має бути скасована, а кримінальне провадження - поновлено.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2023 року скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на постанову слідчого СУ ГУНП в Харківській області від 25 травня 2022 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000959 від 30.07.2020 повернуто заявнику.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 08 січня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_2 задоволено. Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2023 року скасовано, а матеріали кримінального провадження повернуто до Київського районного суду м. Харкова для відновлення процедури, передбаченої ст. ст. 304-306 КПК України та вирішення питання щодо можливості розгляду справи по суті.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23 січня 2024 року відкрито провадження за скаргою ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на постанову слідчого СУ ГУНП в Харківській області від 25 травня 2022 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000959 від 30.07.2020 та призначено до розгляду.

12 лютого 2024 року на адресу суду відадвоката ОСОБА_2 надійшли додаткові пояснення до скарги на постанову про закриття кримінального провадження, в яких зазначає, що у постанові про закриття кримінального провадження вказано, що «подія мала місце вдень, в ясну сонячну безхмарну погоду, без опадів; дорожнє покриття асфальтобетонне, пряма в плані, сухе, без пошкоджень; подія мала місце в межах населеного пункту. Подія мала місце в районі регульованого пішохідного переходу, а також в районі заїзду у двір будинку № 63 по вул. Гвардійців Широнінців: автомобіль Honda Civic, р.н. НОМЕР_1 завантаженість один пасажир, видимість елементів проїжджої частини дороги, а також транспортних засобів з робочого місця водія у місці ДТП необмежена і склала більше 300 м». Зазначив, що перелік доказів, на підставі яких слідчий визначив механізм ДТП та дійшов висновку про закриття кримінального провадження є вичерпним, зокрема це: огляд місця ДТП від 29.07.2020, показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , висновки експертів за результатами проведення судових автомеханічних експертиз. Зауважив на тому, що під час проведення, призначених у вказаному кримінальному провадженні судових експертиз, судовими експертами не було надано відповідь на питання: «Чи мав водій ОСОБА_7 технічну можливість уникнути ДТП та чи є в діях водія ОСОБА_7 невідповідність вимогам ПДР України, які перебували з технічної точки зори у причинному зв`язку з ДТП. Акцентував увагу на тому, що встановлення наявності чи відсутності у водія технічної можливості уникнути ДТП має принципове значення під час розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ст. 286 КК України. Водночас, відсутність у експерта можливості надати відповідь на питання чи мав водій технічну можливість уникнути ДТП та чи є в діях водія невідповідність вимогам ПДР України, які перебували з технічної точки зору у причинному зв`язку з ДТП, не є підставою для висновку про відсутність ознак складу кримінального правопорушення, а є підставою для продовження роботи по встановленню додаткових відомостей та усуненню прогалин, які унеможливили надання відповіді експертом на принципові питання. Зазначив, що відповідно до судової практики, у випадках попутного наїзду вирішення питання про наявність у водія технічної можливості попередити наїзд шляхом застосування термінового гальмування в момент виникнення небезпеки для руху водію вирішується шляхом порівняння відстані між автомобілем та потерпілим в момент виникнення небезпеки для руху водію з відстанню, якої було достатньо для зменшення швидкості автомобіля до величини швидкості перешкоди, оскільки даної умови достатньо для запобігання наїзду. Разом з тим, зі змісту постанови вбачається, що слідчий не посилається на протокол проведення слідчого експерименту як на доказ обставин, пов`язаних з механізмом ДТП, а лише посилається на показання свідків, наданих в ході його проведення. Зазначив, що під час проведення слідчого експерименту слідчий лише допитав свідків, показання яких процитував у постанові. Окрім того, посилався на те, що у порушення п. 2 ч. 3 ст. 104, ч. 1 ст. 240 КПК України слідчий не здійснив власну перевірку і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення механізму ДТП, результати власної аналітично-розумової діяльності слідчого протокол слідчого експерименту не містить, як і не зафіксовано відомостей, на підставі яких момент виникнення небезпеки може бути встановлено експертом, а мета слідчого експерименту - не досягнута. Зауважив на тому, що відповідно до положень п. 8 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 встановлено, що у разі скоєння ДТП, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я. Натомість, зі змісту оскаржуваної постанови неможливо встановити, чи було забезпечено слідчим виконання вимог п. 8 Інструкції шляхом проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди. З огляду на викладені обставини, висновок про відсутність складу кримінального правопорушення є передчасним, досудове розслідування проведено поверхнево та неповно, підстави для закриття провадження - відсутні, у зв`язку з чим постанова слідчого про закриття кримінального провадження є передчасною та підлягає скасування за вищевикладених обставин.

Особа, в інтересах якої подана скарга - ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_2 у судовому засіданні скаргу на постанову про закриття кримінального провадження підтримали та просили її задовольнити з підстав викладених у сказі та додаткових поясненнях до скарги.

Слідчий ОСОБА_11 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги на постанову про закриття кримінального провадження. Вказав, що досудове розслідування проведено повно та всебічно відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства, обставини, які підлягають з`ясуванню під час кримінального провадження були з`ясовані під час проведення слідчих дій, перелік яких зазначений у постанові про закриття кримінального провадження, а тому кримінальне провадження закрите у зв`язку з відсутністю в діянні відповідних осіб складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Зазначив, що він дійсно викликав ОСОБА_3 та допитував її як свідка, при цьому вона не визнана потерпілою у вказаному кримінальному провадженні. Вказав, що під час здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні були здійснені всі необхідні слідчі дії та проведені експертизи, за результатами проведення яких було встановлено, що у даній дорожній обстановці в діях велосипедиста ОСОБА_6 вбачаються невідповідність вимогам п.п. 10.1, 10.2 ПДР України, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з даною ДТП. За таких обставин вказане кримінальне провадження у будь-якому разі буде закрито.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження № 0000959 від 30.07.2020, дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

25 травня 2022 року постановою слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 було закрите кримінальне провадження № 0000959 від 30.07.2020, у зв`язку з відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення.

Рішення слідчого обґрунтовано тим, що під час проведення судових автомеханічних експертиз було встановлено, що у даній дорожній обстановці технічна можливість запобігання даної ДТП для велосипедиста ОСОБА_6 визначалася шляхом виконання ним вимог п.п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, тобто в діях велосипедиста ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху, які, з технічної точки зору, знаходилися в причинному зв`язку з даною ДТП. В той же час, відповісти на запитання про те, чи мав водій ОСОБА_7 технічну можливість уникнути ДТП та чи є в діях водія ОСОБА_7 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху, які перебували, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з ДТП, не виявляється можливим. У ході ДТП через власні необережні дії та порушення п.п. 10.1, 10.2 ПДР ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, від яких помер у лікарні. Під час досудового розслідування встановлено, що більше жодна особа під час вказаної ДТП не отримала будь-яких тілесних ушкоджень. У зв`язку з чим, під час досудового розслідування встановлено, що в діях ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відсутні ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно зі ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 та 6 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова слідчого від 25 травня 2022 року про закриття кримінального провадження № 0000959 від 30.07.2020 обґрунтована тим, що під час досудового розслідування встановлено відсутність у діях ОСОБА_7 діяння, яке виразилось у порушенні ПДР України та знаходилось у причинному зв`язку з наслідком у виді отримання тілесних ушкоджень.

До такого висновку слідчий дійшов на підставі проведення слідчих та процесуальних дій та отримання таких доказів.

З матеріалів кримінального провадження № 0000959 від 30.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України вбачається, що СУ ГУНП в Харківській області проводилося досудове розслідування за фактом ДТП, яка мала місце 29 липня 2020 близько 11 години 40 хвилин на проїжджій частині по вул. Гвардійців-Широнінців у м. Харкові, біля будинку № 63, що сталася за участі автомобіля «HONDA CIVIC», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 з велосипедом «Турист» під керуванням ОСОБА_6 , який внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження, внаслідок чого був доставлений до лікарні, де ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Орган досудового розслідування встановив, що ДТП відбулася вдень, в ясну сонячну безхмарну погоду, без опадів; дорожнє покриття асфальтобетонне, пряма в плані, сухе, без пошкоджень; подія мала місце в межах населеного пункту. Подія мала місце в районі регульованого пішохідного переходу, а також в районі заїзду у двір будинку № 63 по вул. Гвардійців-Широнінців: автомобіль «HONDA CIVIC», р.н. НОМЕР_1 завантаженість - один пасажир, видимість елементів проїжджої частини, дороги, а також транспортних засобів з робочого місця водія у місці ДТП необмежена і склала більше 300 м.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 12-17/256-А/20 від 30 вересня 2020 року у зв`язку з подією, що мала місце 29 липня 2020 року, у ОСОБА_6 мали місце ушкодження: травма голови: підшкірний крововилив лівої потиличної ділянки, крововиливи у м`які тканини голови з боку їх внутрішньої поверхні в скронево-тім`яно -потиличній ділянці з ліва, крововиливи під оболонки головного мозку (крововиливи під тверду мозкову оболонку у вигляді двобічних субдуральних гематом, субарахноїдальний крововилив), забій головного мозку з вогнищами контузій лівої скроневої частки, обох лобових часток, лівої півкулі мозочка.

Причиною смерті ОСОБА_6 є вказана вище важка черепно-мозкова травма з крововиливами під оболонки головного мозку, забієм головного мозку та її ускладнення - набряк-дислокація головного мозку, гострий розлад кровообігу.

Травма голови, встановлена у ОСОБА_6 , утворилася прижиттєво, від дії тупого твердого предмета (предметів), індивідуальні особливості травмуючої поверхні якого не відобразилися і могла утворитися в умовах ДТП, при обставинах і в строк, вказаних в постанові слідчого 29 липня 2020 року, ОСОБА_6 знаходився за рулем велосипеда при зіткненні з автомобілем з послідуючим падінням з велосипеда і ударом при цьому задньою поверхнею голови.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні були допитані свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , здійснений огляд місця дорожньо-транспортної пригоди від 29 липня 2020 року, в ході якого зафіксовані погодні умови та дорожня обстановка, праведний слідчий експеримент за участю свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Проведено судові експертизи, згідно з якими: у даній дорожній обстановці водій автомобіля «HONDA CIVIC» ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху. У даній дорожній обстановці велосипедист ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху. Відповісти на запитання про те, чи мав водій ОСОБА_7 технічну можливість уникнути ДТП, не виявляється можливим. У даній дорожній обстановці технічна можливість запобігання даної ДТП для велосипедиста ОСОБА_6 визначалася шляхом виконання ним вимог п.п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. Відповісти на питання, чи є в діях водія ОСОБА_7 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху, які перебували, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з ДТП, не виявляється можливим. У даній дорожній обстановці в діях велосипедиста ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху, які, з технічної точки зору, знаходилися в причинному зв`язку з даною ДТП.

Слідчий суддя під час огляду матеріалів кримінального провадження встановив, що дійсно слідчими був проведений цілий ряд слідчих та процесуальний дій, призначені та проведені експертизи, при цьому розбіжності, які виникли під час розслідування кримінального провадження та які, на думку слідчого судді, суттєво впливають на прийняття остаточного рішення щодо наявності або відсутності у діях ОСОБА_7 порушень ПДР України, що знаходились у причинному зв`язку з подією ДТП та настанням наслідків у виді спричинення тілесних ушкоджень, слідчий не усунув.

У постанові про закриття кримінального провадження зазначено, що подія мала місце вдень, в ясну сонячну безхмарну погоду, без опадів; дорожнє покриття асфальтобетонне, пряма в плані, сухе, без пошкоджень; подія мала місце в межах населеного пункту. Подія мала місце в районі регульованого пішохідного переходу, а також в районі заїзду у двір будинку № 63 по вул. Гвардійців-Широнінців: автомобіль «HONDA CIVIC», р.н. НОМЕР_1 завантаженість - один пасажир, видимість елементів проїжджої частини, дороги, а також транспортних засобів з робочого місця водія у місці ДТП необмежена і склала більше 300 м.

У той же час, згідно з показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які були надані під час проведення слідчого експерименту: «автомобіль «HONDA CIVIC» р.н. НОМЕР_1 до зіткнення рухався по вул. Гвардійців-Широнінців у м. Харкові, зі сторони вул. Героїв Праці в напрямку вул. Валентинівської; по ходу руху автомобіля «HONDA CIVIC», навпроти буд. № 63, знаходиться регульований світлофорним об`єктом пішохідний перехід. Водій ОСОБА_7 зупинив автомобіль «HONDA CIVIC» перед світлофором у правій смузі на червоний сигнал світлофору для себе. В лівій смузі в попутному напрямку першим стояв позашляховик. Позаду них також стояли автомобілі. В зустрічному напрямку на червоний сигнал світлофору у обох смугах також стояли автомобілі. Коли загорівся зелений сигнал світлофору, то автомобіль «HONDA CIVIC» почав рухатися в тому ж напрямку. Позашляховик також почав рух в тому ж напрямку. Перед позашляховиком виїхав велосипедист, який рухався зліва направо по траєкторії руху автомобіля «HONDA CIVIC», під певним кутом в напрямку вул. Валентинівської; перед зіткненням ОСОБА_7 застосував екстрене гальмування; швидкість, з якою рухався до зіткнення велосипед «Турист», ділянку довжиною 21.0 м. долав за 4.8 сек.; автомобілі «HONDA CIVIC» та позашляховик розташовувалися на проїзній частині, коли стояли на червоний сигнал світлофору перед стоп-лінією, таким чином: «HONDA CIVIC» - від її правого габариту до правого краю проїзної частини по ходу її руху відстань склала 1.4 м, а від її передньої частини до стоп-лінії та до передньої частини позашляховика - 0.5 м; позашляховик - від його правого габариту до правого краю проїзної частини відстань склала - 4.0 м; на момент зіткнення автомобіль «HONDA CIVIC» розташовувався на відстані 1.4 м від правого краю проїзної частини (так як він перед зіткненням не маневрував): місце зіткнення знаходиться на проїзній частині на відстані 2,7 м від правого краю проїзної частини по ходу руху автомобіля «HONDA CIVIC» та на відстані 1,3 м від осі заднього правого колеса автомобіля «HONDA CIVIC» у кінцевому його положенні, як зафіксовано на схемі при огляді місця ДТП. Точне місце виїзду велосипедиста на проїзну частину невідоме; взаємне розташування автомобіля «HONDA CIVIC», позашляховика та велосипеда «Турист» в момент, коли водій ОСОБА_7 міг об`єктивно виявити велосипедиста, встановити не виявилося можливим. Положення і характер руху позашляховика в момент зіткнення встановити не виявилося можливим. Свідки не змогли вказати взаємне розташування автомобіля «HONDA CIVIC», позашляховика та велосипеда «Турист» в момент, коли вони виявили велосипедиста, а також не можуть вказати положення і характер руху позашляховика в момент зіткнення.

Отже матеріали досудового розслідування містять розбіжності щодо видимості з робочого місця водія, які слідчий не усунув та не звернув на це увагу.

На вказані недоліки проведення слідчого експерименту також зауважили експерти під час проведення судової автотехнічної експертизи № 4562/7518 від 12.05.2022.

Так, у висновку судової автотехнічної експертизи № 4562/7518 від 12.05.2022експерт вказав, що в матеріалах кримінального провадження відсутні дані: відстань від місця зіткнення транспортних засобів, на якій знаходився автомобіль Хонда в момент виявлення водієм велосипедиста на проїзній частині; швидкість руху автомобіля в момент виявлення його водієм велосипедиста на проїзній частині; розташування місця виїзду велосипедиста на проїзну частину відносно місця зіткнення транспортних засобів; яку відстань подолав автомобіль Хонда в загальмованому стані до місця зіткнення транспортних засобів.

Вказані обставини позбавили експертів можливості відповісти на питання, чи мав водій ОСОБА_7 технічну можливість уникнути ДТП, та чи є в діях водія ОСОБА_7 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху, які перебували, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з ДТП, вирішення яких відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 24.03.2020 у справі № 130/720/17 (провадження № 51-2134км19), від 16.10.2019 у справі № 163/1753/17 (провадження № 51-3182км19) під час розслідування злочинів, передбачених ст. 286 КК України є обов`язковим.

Тобто, слідчий зробив висновок про відсутність у діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та виніс постанову про закриття кримінального провадження, не усунувши під час досудового розслідування усіх вищевказаних протиріч, не встановив обставин, які обов`язково мали бути встановлені, а також не залучив ОСОБА_3 , яка є дружиною померлого внаслідок ДТП ОСОБА_6 , у кримінальному проваджені як потерпілу.

Відомостей про ознайомлення слідчим ОСОБА_3 з правами та обов`язками потерпілого - матеріали досудового розслідування не містять.

Оскільки закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Враховуючи викладене, постанову слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 від 25 травня 2022 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000959 від 30.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, не можна визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження підлягають поверненню для організації досудового розслідування, при проведенні якого необхідно повно та об`єктивно перевірити обставини кримінального правопорушення, у достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі провести необхідні слідчі дії, за результатами чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 91, 107, 284, 303-307, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на постанову слідчого СУ ГУНП в Харківській області від 25 травня 2022 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000959 від 30.07.2020 - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 від 25 травня 2022 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000959 від 30.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 0000959 від 30.07.2020 повернути до СУ ГУ НП в Харківській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали складений 15 лютого 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1