В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.06.2024 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

в м. Львові у відкритому судовому засіданні, розглянувши у формі спеціального судового провадження кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000190 від 23.06.2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Станично-Луганське Станично-Луганського району Луганської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не раніше 19.04.2022, перебуваючи на території тимчасово окупованого зс рф смт. Біловодськ Луганської області, діючи умисно, ігноруючи свій передбачений Конституцією України громадянський обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів, того ж дня прийняв присягу на вірність «ЛНР» та добровільно зайняв посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, а саме начальника 28 пожежно-рятувальної частини, створеної на території смт. Біловодськ Біловодської селищної територіальної громади Луганської області так званого Міністерства по справах цивільної оборони, надзвичайних ситуацій і ліквідації наслідків стихійних лих Луганської народної республіки, що знаходиться на тимчасово окупованій території Старобільського району Луганської області. Вказана установа окупаційною владою розміщена на базі приміщення 28 державної пожежно-рятувальної частини Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Луганській області, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.7 ст.111-1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 будучи належним чином повідомлений про призначене підготовчі судове засідання та судові засідання на сайті Галицького районного суду м. Львова та газеті «Урядовий кур`єр» в судові засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, тому за клопотанням прокурора ухвалою суду від 28.05.2024 року вирішено здійснювати спеціальне судове провадження на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000190 від 23.06.2023 року про обвинувачення ОСОБА_5 а у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

Інтереси обвинуваченого ОСОБА_5 а як на досудовому слідстві так і під час здійснення спеціального судового провадження представляє захисник ОСОБА_4 .

Суд вважає, що вина ОСОБА_5 а у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України доведена наступними доказами.

Згідно протоколу огляду від 03.08.2023 року, яким оглянуто мережу Інтернет вбачається, що працівники мнс в м. Щастя, Станиця, Біловодську, Новоайдарі Луганської області присягнули на вірність лнр.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.10.2023 року свідок ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_5 , як особу, яка прийняла присягу на вірність мчс т.зв. лнр.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.10.2023 року свідок ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_5 , як особу, яка прийняла присягу на вірність мчс т.зв. лнр.

Згідно протоколу огляду від 14 грудня 2023 року, яким оглянуто канал в месенджері «Telegram» під назвою «Луганьмедиа» встановлено наявність фото, на яких зображена особа, за зовнішніми ознаками схожа на ОСОБА_5 в форменному одязі мнс т.зв. лнр, який перебуваючи на осаді начальника пожежної частини Біловодського району Луганської області, впроваджує політику російської окупаційної влади рф серед підлеглих співробітників на території Біловодського району т.зв. лнр.

Згідно інформації отриманої при виконанні доручення слідчого від 13.02.2024 року встановлено, що ОСОБА_5 призначений на посаду начальника 28 пожежно-рятувальної частини, створеної на території смт. Біловодськ Біловодської селищної територіальної громади Луганської області так званого Міністерства по справах цивільної оборони, надзвичайних ситуацій і ліквідації наслідків стихійних лих Луганської народної республіки, що знаходиться на тимчасово окупованій території Старобільського району Луганської області. Вказана установа окупаційною владою розміщена на базі приміщення 28 державної пожежно-рятувальної частини Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Луганській області, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно копії паспорта серії НОМЕР_2 та ідентифікаційного номера ОСОБА_5 вбачається його приналежність до громадянства України.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в України», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався Указами Президента України.

Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, смт Біловодськ Біловодської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області з 24.02.2022внесений до переліку як територія, тимчасово окупована російською федерацією.

Таким чином, винуватість обвинуваченого у скоєному є доведена повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 7 ст. 111-1 КК України кваліфіковано правильно, оскільки він, будучи громадянином України, добровільно зайняв посаду у правоохоронному органі створеному на тимчасово окупованій території України начальника 28 пожежно-рятувальної частини в АДРЕСА_2 та ліквідації наслідків стихійних лих Луганської народної республіки, створеної представниками держави-агресора на території тимчасово окупованої Біловодської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області, на якій перебуває по даний час.

Ухвалою Галицького районного суду міста Львова від 28 травня 2024 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, визначено здійснювати у спеціальному судовому провадженні відповідно до ч.3 ст.323 КПК України, у відсутності обвинуваченого, оскільки він на неодноразові виклики у судові засідання не з`явився і переховується на непідконтрольній території Україні. Отже, судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого ОСОБА_5 (in absentia), який показань суду не надавав та будь-яких клопотань від останнього на адресу суду також не надходило.

Інформація про виклик обвинуваченого в усі судові засідання, підлягала публікуванню у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме у газеті «Урядовий кур`єр» та на веб-сайті Галицького районного суду м. Львова, відповідно до вимог ст. 323 КПК України.

З наведеного вбачається, що обвинувачений належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився та не був доставлений, в зв`язку з чим у суду не було підстав для проведення судового розгляду згідно із загальними правилами, передбаченими КПК України з участю обвинуваченого.

При цьому, суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_5 від здійснення свого права предстати перед українським судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, та так само свідчать про наявність у нього наміру ухилитись від кримінальної відповідальності. В той же час, ухилення обвинуваченого від правосуддя суд оцінює як реалізацію останніми його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п.3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), та як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч.3 ст. 323 КПК України) суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого, як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, сприяє забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом.

Так, з метою дотримання прав та законних інтересів обвинуваченого ОСОБА_5 та на виконання вимог ч. 3 ст. 323 КПК України, дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника - адвоката ОСОБА_4 , що був забезпечений державою з Західного межрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги.

Оскільки ч. 4 ст. 46 КПК України передбачає, що захисник користується процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого, захист якого він здійснює, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим та враховуючи, що судовий розгляд здійснюється за відсутності обвинуваченого (in absentia), суд забезпечив захиснику право користуватись усіма правами обвинуваченого передбаченими КПК України.

З огляду на вказане, суд вважає, що були здійснені всі можливі, передбачені законом заходи, щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні зазначила, що не мала можливості зв`язатися з обвинуваченим та з`ясувати в нього правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення.

Водночас, захисник належним чином приймала участь у реалізації права на захист обвинуваченого під час судового розгляду, брала участь у дослідженні письмових доказів.

В той же час, з матеріалів кримінального провадження відомо, що ОСОБА_5 прийняв зайняв посаду працівника незаконного правоохоронного органу, а саме начальника 28 пожежно-рятувальної частини в АДРЕСА_2 та ліквідації наслідків стихійних лих Луганської народної республіки, створеної представниками держави-агресора на території тимчасово окупованої Біловодської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області, на якій перебуває по даний час.

Добровільно зайнявши посаду у правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, обвинувачений також усвідомлював, що цим він допомагає агресору створити вертикаль незаконних органів влади та приймає участь в реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора.

Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Обставини, які пом`якшують покарання, відсутні. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення ним злочину з використанням умов воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, об`єктом якого стали суспільні відносини, пов`язані зі збройною агресією російської федерації та національною безпекою України, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного, особу обвинуваченого, а також враховуючи те, що обвинувачений вчинив даний злочин умисно, усвідомлюючи свої дії, які полягли у колабораційній діяльності, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі з додатковим покаранням у виді позбавлення права обіймати будь-які посади в органах державної влади та місцевого самоврядування на певний строк та конфіскацією всього майна.

Саме таке покарання буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєного, обставинам кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, а також не тільки меті покарання, передбаченій ст. 50 КК України, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На думку суду підстави для зміни обраного обвинуваченому запобіжного заходу, до набрання вироком законної сили, відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на 12 (дванадцять) років з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбуття покарання засудженому обчислювати з дня приведення вироку до виконання, тобто із дня фактичного взяття його під варту.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити захиснику та прокурору.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст.395 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду через суд, який ухвалив вирок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_9