Березівський районний суд Одеської області
25.04.2024
Справа № 494/780/24
Провадження № 1-кс/494/249/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.04.2024 р. м. Березівка

Слідчий суддя Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області клопотання слідчого СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000253 від 23.04.2024 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

25.04.2024 року слідчий СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000253.

Визначення судді було здійснено автоматизованою системою документообігу за принципом вірогідності відповідно до ст. 35 Кримінально-процесуального кодексу України зі змінами та доповненнями (далі - КПК України) та визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

На обґрунтування поданого клопотання, слідчий посилалася на те, що 23 квітня 2024 року, приблизно о 01:00 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем тимчасового проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , разом із раніше йому знайомим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході розмови з останнім, запропонував йому вчинити крадіжку майна з продовольчого магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ФОП ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на що ОСОБА_8 погодився. 23.04.2024 приблизно о 01:30 годині, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 діючи групою осібза попередньою змовою, діючи з єдиним умислом, спрямованим на на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що їх дії носять незаконний та протиправний характер, прийшли до продовольчого магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ФОП ОСОБА_9 де переконавшись, що за їх діями ніхто зі сторонніх не спостерігає, зняли скло з вікна магазину та проникли до приміщення магазину через вікно. Реалізуючи єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що їх дії носять незаконний та протиправний характер, діючи умисно, таємно, в умовах воєнного стану,передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у результаті своїх дій та бажаючи їх досягнення,ОСОБА_5 та ОСОБА_8 здійснили крадіжку товарно-матеріальних цінностей ОСОБА_9 після чого залишили місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 16280 гривень.Таким чином ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України (далі- КК України), тобто - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), крадіжка, вчинена за попередньою змовою групою осіб, крадіжка, поєднана з проникненням в інше приміщення, крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану. 24.04.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Під час досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Слідчий та прокурор вважає про наявність ризиків передбачених п,1,2,3,4 та п.5 ч.1 ст.177 Кримінально-процесуального кодексу України (далі КПК України). Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні 25.04.2024 року клопотання підтримали на підставах викладених у клопотанні, просили його задовольнити. Також, посилались на наявність ризиків, що зазначені у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 та захисник не заперечували проти причетності ОСОБА_5 до інкримінованого йому кримінального правопорушення. Будь-яких клопотань, заяв під час розгляду справи не заявляли, водночас просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі , оскільки останній визнає свою провину та не збирається перешкоджати досудовому розслідуванню. Ризики, передбачені ст.177 КПК України не підтверджені та необґрунтовані слідчим, прокурором.

Розглянувши подане клопотання та додані до нього документи, вивчивши матеріали кримінального провадження №0000253, вислухавши думки учасників судового розгляду, вважаю наступне.

На розгляді у СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження за №0000253 від 23.04.2024 року відносно ОСОБА_5 у якому він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

З матеріалів кримінального провадження №0000253 вбачається, що ОСОБА_5 вчинив злочин за який передбачена відповідальність згідно ч.4 ст 185 КК України.

24.04.2024 року в порядку статей 276-279 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 23.04.2024 продовольчого магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.04.2024;

- показаннями потерпілої ОСОБА_9 від 23.04.2024 щодо обставин вчинення злочину;

- показаннями свідка ОСОБА_10 від 23.04.2024 щодо обставин вчинення злочину;

- показаннями підозрюваного ОСОБА_5 від 24.04.2024 щодо обставин вчинення злочину;

- протоколом огляду від 23.04.2024;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.04.2024 щодо обставин вчинення злочину;

- іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Окрім цього, у судовому засіданні підозрюваний визнав свою причетність до інкримінованого йому злочину.

Відповідно до статті 178 КПК України при обранні запобіжного заходу враховуючи надані слідчим матеріали кримінального провадження, оцінюючи в сукупності всі обставини, зокрема вагомість наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим, наявність повідомлення йому про підозру.

Слідчий суддя виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленої підозри, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленої підозри, суспільної небезпеки злочинних дій, в яких підозрюється ОСОБА_5 .

Як зазначено у клопотанні, прокурор та слідчий посилаються на наявність ризиків, передбачених п.1,2,3,4 та п.5 ч.1 ст.177 КК України.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Слідчий суддя виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленої підозри, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленої підозри, суспільної небезпеки злочинних дій, в яких підозрюється ОСОБА_5 .

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Сама лише тяжкість інкримінованого обвинувачення, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від правосуддя, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою і не має пріоритетної сили перед іншими даними про особу підозрюваного.

Так, у справі «Харченко проти України» Європейський суд з прав людини звертає увагу на те, що доцільність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу.

Однак, на підтвердження вказаних ризиків, передбачених п.1,2 ,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України стороною обвинувачення у судовому засіданні не надано переконливих доказів, які би свідчили, що ОСОБА_5 переховувався від органів досудового розслідування, суду, перебував у розшуку; взагалі не надано жодного доказу про те, що підозрюваний чинив чи намагався безпосередньо або опосередковано чинити будь-який вплив на свідків чи потерпілого; не вказано слідчим, в чому саме полягатиме те, що підозрюваний перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Положеннями ч. 1 ст. 62 Конституції України передбачено: особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суд.

Частиною 1 ст. 8 КПК України встановлено: кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Із заперечень захисника, підозрюваного щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та враховуючи матеріали кримінального провадження за №0000253 вбачається, що ОСОБА_5 має постійне зареєстроване місце проживання за адресом: АДРЕСА_1 та проживає: АДРЕСА_1 , раніше судимий, але судимість, зі слів слідчого, погашена та останній відбув покарання.

За таких обставин, в даному конкретному випадку може свідчити про можливість належного виконання покладених на ОСОБА_5 процесуальних обов`язків при обранні щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Отже, заявлені ризики в сукупності з тяжкістю злочину не можуть служити винятковими підставами для запобіжного ув`язнення підозрюваного, а тому у слідчого судді відсутні правові підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки доводи прокурора та слідчого не підтверджені доказами, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний хоч і обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, однак має постійне місце проживання, та його поведінка в судовому засіданні свідчить про відсутність, перерахованих в ст.177 КПК України ризиків, на які посилається в клопотанні слідчий, прокурор та які б унеможливлювали її перебування за межами слідчого ізолятору під час судового розгляду, відтак ні в самому клопотанні, ні слідчим, прокурором в судовому засіданні не було наведено індивідуальних підстав та об`єктивних даних, які б свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе лише в умовах його тримання під вартою.

Таким чином, оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному за інкримінованою статтею, конкретні обставини вчинення правопорушення, дані про особу підозрюваного, викладені в мотивувальній частині ухвали вище, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до останнього передбачений ст. 181 КПК України запобіжний захід у виді домашнього арешту шляхом заборони ОСОБА_5 залишати своє житло цілодобово, оскільки останній офіційно не працює, не навчається та вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також, що застосування запобіжного заходу, саме у виді цілодобового домашнього арешту забезпечить уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язок прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого або прокурора в даному кримінальному провадженні та покласти на нього додаткові обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із житлового будинку, в якому проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками в даному кримінальному провадженні; у разі наявності здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 184, 194, 195, 196 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотанняслідчого СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000253 від 23.04.2024 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без задоволення.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 строком на шістдесят днів, тобто до 21.06.2024 року включно, зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого або прокурора в даному кримінальному провадженні, а також виконувати покладені на нього обов`язки.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

- не відлучатися із житлового будинку, в якому він проживає, а саме: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками в даному кримінальному провадженні;

- у разі наявності, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Визначити строк дії ухвали суду тривалістю - до 21.06.2024 року включно.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1