Справа № 754/1709/24
У Х В А Л А

Іменем України

17 лютого 2024 року м.Київ

слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшої слідчої СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування підозрюваному:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Ялта АР Крим, громадянину України, зі ступенем вищою освіти «бакалавр», одруженому, маючому на утриманні малолітню дитину, працюючому директором ТОВ «Севен Компані», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніш не судимому,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

05.02.2023 старша слідча СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , звернулась до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000008, відомості про яке внесені до ЄРДР 03.01.2024 за ознаками ч.3 ст.289 КК України. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.188 КК України вказане клопотання, було подане одночасно із клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_8 задоволено клопотання слідчого надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 . За повідомленням Деснянського УП УГНП у м. Києві №4789/25/49-24 від 17.02.2024 ОСОБА_4 на підставі вказаної ухвали було затримано, у порядку ст.191 КПК України. Фактична доставка до суду затриманої особи відбулась 17.02.2023, через що за розпорядження керівника апарата суду Зубець відбулось перерозподіл клопотання слідчому судді ОСОБА_1 .

ОСОБА_9 , 11.06.2023 приблизно о 22:00год знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , в умовах воєнного стану, шляхом ривка з рук малолітнього ОСОБА_10 відкрито заволодів мобільним телефоном «Redmi Note8», який належить його матері ОСОБА_11 , спричинивши останній матеріальну шкоду у розмірі 3315грн.

Дії ОСОБА_9 слідчий кваліфікував за ч.4 ст.186 КК України, та 12.06.2023 повідомлено про підозру у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчиненому в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, на думку слідчого доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 та свідченнями працівника поліції ОСОБА_12 , який безпосередньо виявив місцезнаходження ОСОБА_9 , протоколом затримання останнього, в порядку ст. 208 КПК України, при особистому обшуку якого було вилучено викрадений у потерпілого телефон.

Вивчення особи підозрюваного, слідчий стверджує про наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризики того, що ОСОБА_9 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні,

Враховуючи, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семі до десяти років, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і наступного покарання, останній може переховуватися від органів досудового слідства. Також, ОСОБА_9 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні, оскільки останньому відомі всі анкетні дані осіб, з якими був раніше знайомий.

Прокурор просив клопотання слідчого задовольнити та стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, які передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують. Орієнтував на можливість застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Підозрюваний ОСОБА_9 не погодився із клопотанням слідчого, просив відмовити у застосуванні запобіжного заходу, оскільки заволодіння телефоном не було обумовлено корисливим умислом.

Захисник ОСОБА_13 звернув увагу на тривалі дружні стосунки підозрюваного із потерпілою, які супроводжувались наданням матеріальної допомоги з його боку, що зменшує ступень суспільної небезпеки інкримінованих дій. Наявність постійного місця мешкання та офіційне працевлаштування тривалий час, вказує на наявність сталих соціальних зв`язків, які дозволяють застосувати більш м`який запобіжний заходів ніж тривання під вартою.

Вислухавши доводи прокурора та захисника, пояснення підозрюваного, дослідивши матеріали кримінального провадженні, додані до клопотання слідчого, в їх сукупності, суд дійшов до такого.

У судовому засіданні встановлено, що 12.06.2023 до ЄРДР за №0001830 були внесені відомості за фактом відкритого заволодіння майном ОСОБА_11 . В цей же день о 01:45год, ОСОБА_9 затримано, в порядку ст.208 КПК України та о 16:30 год ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Клопотання слідчого, погоджене із прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_14 , оформлене відповідно до вимог ст. 184 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Клопотання слідчого містить підпис ОСОБА_9 та розписку його захисника щодо вручення 13.06.2023 о 16:40год копій клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та матеріалів до нього. Таким чином, враховуючи, що судовий розгляд фактично відбувається 14.06.2023, то дотриманні вимоги ч. 2 ст. 184 КПК України.

Відповідно до ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Вважаю, що прокурором у судовому засіданні доведено, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, оскільки факт заволодіння телефоном доводиться показати потерпілої та її малолітнього сина, викрадена річ потерпілої вилучена у підозрюваного під час затримання, в порядку ст.208 КПК України. Разом з тим, доводи сторони захисту про відсутність корисного умислу на заволодіння речами потерпілої є слушними, та підлягають перевірці слідчим шляхом в ході досудового розслідування.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

Прокурор в обґрунтування клопотання слідчого під час судового засідання (враховуючи матеріали, надані до клопотання: протоколи допитів потерпілої та свідків очевидців події), на думку слідчого судді, довів наявність фактів та інформації, зміст яких переконав слідчого суддю у тому, що підозрюваний ОСОБА_9 міг вчинити кримінальне правопорушення, зазначене у клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу.

Тобто, на даному етапі кримінального провадження підозра відносно ОСОБА_9 цілком обґрунтована. Оцінка дій потерпілої, доведення корисливого умислу підозрюваного при вчиненні правопорушення, та так само як правильність кваліфікації злочину перебуває поза межами компетенції слідчого судді, та може бути усунена за результатами проведення досудового розслідування.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_9 слідчим суддею враховується тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України (санкція зазначеної статті передбачає позбавлення волі на строк від 7 до 10 років позбавлення волі).

Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

У рішенні по справі «Летелье проти Франції» Європейський суд від 26.06.1991 року зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути виправданий очікуваним покаранням у вигляді позбавлення волі.

Крім цього, слідчий суддя враховує рішення Європейського суду від 01.06.2006 року у справі «Мамедова проти Росії», відповідно до якого необхідність тримання під вартою не можна оцінювати тільки виключно з абстрактної позиції, приймаючи до уваги тільки тяжкість злочину.

Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати суд при застосуванні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_9 слідчим суддею враховується, що останній не судимий, має постійне місце мешкання та роботи, певні соціальні зв`язки: родину до складу якої входять батьки похилого віку, яким підозрюваний надає матеріальну допомогу.

Крім того, того слідчим суддею враховується той факт, що по даному кримінальному провадженню свідками події є малолітня дитини потерпілої, яка допита та разом із матерю надали покази по справі, що фактично виключає доцільність впливу на них з боку підозрюваного. Враховуючи, що потерпіла незважаючи на тривалі дружні стосунки із підозрюваним та систематичне надання ним матеріальної допомоги, вважає за доцільне притягнення останнього до кримінальної відповідальності, то можливість впливу на неї знаходиться в залежності від подальшого матеріального забезпечення збоку підозрюваного. Тому, вважаю, що ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, недоведений у судовому засіданні слідчим та прокурором.

Таким чином, слідчий суддя при аналізі пояснень учасників судового засідання, доказів у кримінальному провадженні, даних, що характеризують підозрюваного, дійшов до висновку, що існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду. Водночас, вказаний ризик вважаю, що є мінімальним, враховуючи наявність у підозрюваного місця постійного проживання у м. Києві та офіційного працевлаштування тривалий час.

З огляду на особу підозрюваного, який раніш не судимим, позитивно характеризується за місцем мешкання та роботи, матеріально забезпечує батьків та родину потерпілої, тому на думку слідчого судді, за результатами судового розгляду клопотання слідчого залишається не доведеним, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не здатний досягти дієвості даного кримінального провадження, тобто не наведено жодних доводів, які б давали підстави вважати, що внаслідок застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, підозрюваний не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, на думку слідчого судді, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з перебуванням ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризику. З огляду на офіційне працевлаштування підозрюваного, застосування вказаний запобіжного заходу доцільно у нічний час із покладенням обов`язків, передбаченихє ч.5 ст.194 КПК України. Вказаний запобіжний захід необхідно застосувати до ОСОБА_9 до 12.08.2023, враховуючи дату повідомлення про підозру останньому.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшої слідчої СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №0000008 від 03.01.2024, за ознаками ч.3 ст.289 КК України, задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор», строком на 60 (шістдесят) днів, до 15.04.2024, включно.

Визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , обов`язків, передбачених КПК України у розмірі восьмидесяті прожиткових мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA1012089, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26268059, банк отримувача - ДКСУ м. Київ, МФО - 820172.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком до 15.04.2024, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1. Не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

2. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3. Утримуватись від спілкування із потерпілим ОСОБА_15 .

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, а подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1