Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/1248/24
Провадження № 1-кс/723/2094/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2024 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду

Чернівецької області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного за ч. 3 ст. 332 КК України, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України. Зі слів - не одруженого, дітей не має, працює дитячим хірургом в ІНФОРМАЦІЯ_2 не судимий,

встановив:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 (надалі по тексту слідчий), звернувся в суд з клопотанням, погодженим з начальником Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 (надалі по тексту - прокурор), про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , посилаючись на те, що в провадженні знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі ЄРДР) за № 0000158 від 20 березня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України.

Зазначав, що підозрюваний ОСОБА_4 , достовірно знаючи що Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року у зв`язку з чим почали діяти обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, маючи злочинний умисел направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_7 , який мав намір незаконно виїхати за межі України поза пунктом пропуску через державний кордон до Республіки Румунія.

З цією метою ОСОБА_4 наддав вказівку ОСОБА_7 виїхати із м. Київ потягом до м. Коломиї, що останній зробив з метою ухилення за мобілізацією.

12 квітня 2024 року ОСОБА_4 на своєму власному автомобілі марки «Mitsubishi Lancer державний номерний знак НОМЕР_1 прибув до АДРЕСА_2 де його вже очікував ОСОБА_7 , який сів до автомобіля в якому ОСОБА_4 надав йому вказівки щодо маршруту руху та що говорити в разі їх затримання і щоб гроші йому надав вже після переодягання в камуфляжний одяг. Цього ж дня о 19,18 годині вони прибули до населеного пункту Банилів Підгірний де ОСОБА_4 звернув з проїжджої частини на польову дорогу і доїхавши до річки Дунавець зупинились і ОСОБА_4 наказав ОСОБА_8 виходити з автомобіля та сховатися біля річки для переодягання в камуфляжну форму, а також надати йому заздалегідь обумовлені грошові кошти в сумі 4000 доларів США, які він почав перераховувати, після чого був затриманий працівниками поліції та прикордонного загону

Ініціатори клопотання стверджують, що підставою для його внесення є наявність в діях ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.332 КК України про, що зібрано достатньо доказів і він може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідка ОСОБА_8 який є особою яку незаконно переправляли за межі України та зможе перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином і вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не дасть реальної змоги запобігти вказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підтримав, посилаючись на викладені в клопотанні обставини і докази.

Підозрюваний ОСОБА_4 , в ході судового засідання, клопотання не визнав посилаючись на те, що він частково визнає обставини зазначені в оголошеній йому підозрі, щодо спроби переведення через державний кордон ОСОБА_8 , але просив обрати йому такий запобіжний захід, який давав би йому можливість працювати.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечив клопотання посилаючись на відсутність ризиків взагалі та просив відмовити прокурору в задоволенні клопотання і обрати ОСОБА_4 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши доводи учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що 20.03.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстровим номером 0000158 внесено запис про кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 332 КК України.

13 квітня 2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Встановлюючи обґрунтованість підозри, слідчому судді не обов`язково аналізувати докази які підтверджують цю підозру, оскільки виходячи із п. 175 рішення від 21.04.2011 року, у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини вважає, що мають існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що злочин міг бути вчинений саме підозрюваним.

Слідчим суддею досліджено докази обґрунтованості підозри, які надані суду, а саме: -протокол затримання ОСОБА_4 складений на місці виявлення підозрюваного в с. Банилів Підгірний берег річки Дунаєвець; -протокол огляду місця події від 12.04.2024 року згідно якого на березі річки Дунаєвець було виявлено ОСОБА_4 , який затоптував в грунт стодоларові купюри на загальну суму 4000 доларів США; -протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 12.04.2024 року, згідно якого останній повністю показав, як він готувався за допомогою ОСОБА_4 перетнути незаконно державний кордон України, як платив гроші у сумі 4000 доларів США ОСОБА_4 на березі якоїсь річки і як ОСОБА_4 їх перераховував і ховав в землі під час їх затримання.

Оцінюючи вказані докази, слідчий суддя вбачає повідомлену ОСОБА_4 підозру від 13 квітня 2024 року, у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України обґрунтованою.

Продовжуючи вирішення питань зазначених в ст.194 КПК України, а саме щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, слідчий суддя встановив, що в розглядуваному клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також безпосередньо в судовому засіданні прокурор зазначив і посилався на наявність чотирьох ризиків передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати на свідка, якого переправляв через державний кордон України, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Суд знаходить, недоказаним ризик щодо можливості вчинення ОСОБА_4 , як нових кримінальних правопорушень так і продовження кримінального правопорушення у якому він підозрюється, оскільки доказів таких намірів слідчому судді не надано. Підозрюваний раніше злочини чи будь-які правопорушення не вчиняв, а відповідно вказане є недоказаним припущенням. При цьому наявність інформації про погашення судимості у підозрюваного, слідчий суддя до уваги не приймає так як судимість за вчинення ОСОБА_4 кримінального проступку дійсно погашена і прокурор на її наявність, при обґрунтуванні ризику не посилається.

Недоказаним на думку суду є також і ризик щодо можливості у підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином так як не встановлені інші співучасники, які сприяли вчиненню кримінального правопорушення та відшукували ухилянтів.

Доказів того, що такі співучасники є взагалі суду не надано, а за обставинами справи та повідомленої підозри співучасників у підозрюваного ОСОБА_4 не було, тобто вказане слідчий суддя знаходить голослівним.

Разом з тим слідчий суддя знаходить доказаним ризик, щодо можливості у підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати незаконний вплив на свідка ОСОБА_7 , оскільки підозрюваний із вказаним свідком знайомий особисто, супроводжував його поїздку із АДРЕСА_2 наданням усних вказівок, безумовних до виконання, тобто вже впливав на волю і дії свідка і не виключено, що може вчинювати такий незаконний вплив і надалі з метою зміни показань чи давання показань які б призвели до уникнення кримінальної відповідальності.

Заперечення захисника проти вказаного ризику з мотивів незнання підозрюваним цього свідка є надуманими так як обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, які не спростовані, свідчать про інше.

Підтверджено, на думку суду також і ризик можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду, виходячи з того, що ОСОБА_4 , при обґрунтованості підозри винуватість визнає частково, проживає в Чернівецькій області, яка дотична до лінії розмежування із Румунією і при застосуванні до нього іншого запобіжного заходу, а так само при незастосуванні запобіжного заходу взагалі, буде мати можливість незаконно перетнути кордон поза межами пункту пропуску, оскільки знає місцевість і місця можливого незаконного перетину кордону та буде переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду за межами України, що доведено в суді як діями ОСОБА_4 по безпосередньому, самостійному супроводженні свідка ОСОБА_7 до кордону так і поясненнями підозрюваного про своє місце роботи в смт. Путила, яке безпосередньо межує їз Румунією.

При цьому слідчий суддя враховує, що вказані обставини є релевантними до санкції ст. 332 ч.3 КК України тобто до міри покарання яка загрожує ОСОБА_4 у випадку визнання його винуватим за вказаною статтею Кримінального кодексу України.

Виходячи із вимог п. 2 ч.1 ст.194 КПК України, щодо існування хоча б одного ризику передбаченого в ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що не підтвердження всіх зазначених в клопотанні ризиків, ніяким чином не впливає на існування інших ризиків та на результат розгляду клопотання.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою чи іншого, більш м`якого, запобіжного заходу, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Зазначаючи про підтверджені в суді ризики та навівши в суді підстави щодо неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, прокурор довів, що застосування інших, м`яких запобіжних заходів до підозрюваного є неможливим оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти підтвердженим ризикам.

При цьому слідчий суддя враховує, що такий найбільш суворий запобіжний захід застосовується, згідно положень п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України, до раніше не судимої особи яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років.

Виходячи з обставин вчинення злочину передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, в якому обгрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , а саме наявність прямого умислу на сприяння незаконному переправленню особи за межі держави під час дії в Україні воєнного стану а також на наявність двох підтверджених ризиків, слідчий суддя вважає, що прокурор довів наявність всіх обставин передбачених пунктами 1, 2 та 3 ч.1 ст.194 КПК України, що свідчить про обґрунтованість клопотання. Існування всіх вказаних обставин в сукупності, свідчить про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання його під вартою.

Визначення саме такого запобіжного заходу обумовлюється крім зазначених в цій ухвалі підстав також і обставинами вчинення злочину в умовах воєнного часу, коли всі зусилля країни направлені на недопущення агресивної окупації території України та на повну перемогу над загарбниками.

При цьому, слідчий суддя вважає неможливим врахування суспільної репутації підозрюваного, яка могла би вплинути на визначення можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, з огляду на те, що доказів такої репутації ні прокурором ні стороною захисту суду не надано, а використання обставин повідомлених підозрюваним і захисником, слідчий суддя вважає неможливим так як такі обставини є не перевіреними. До того ж запобіжний захід обирається на певний період часу.

Виходячи з цього, а також з огляду на безпосередній об`єкт та суб`єктивну сторону злочину передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, а саме суспільні відносини з охорони суверенітету України, цілісності і недоторканості її кордонів та прямий умисел на порушення недоторканості кордону України особами яких переправляють через державний кордон, застосування більш м`яких запобіжних заходів, на думку суду, є неможливим.

При цьому враховується, що сприяння в переправленні через державний кордон України планувалася з корисливих підстав в умовах воєнного стану.

Разом з тим суд враховує, що згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті, яка не заперечує визначення розміру застави для злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 .

Зважаючи на норми зазначені в ч.3 ст.183 КПК України, суд на виконання свого обов`язку щодо визначення розміру застави при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначає його у відповідності до положень ст.182 ч.5 КПК України, враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість злочину, майновий та сімейний стан підозрюваного і неперевірене працевлаштування підозрюваного, вік та ризики передбачені статтею 177 КПК України.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч.3 ст.183 та ч.5 ст.194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 певні обов`язки.

Виходячи із необхідності визначення розміру застави який, згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України, повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, слідчий суддя, враховуючи наявні ризики та роль підозрюваного у вчиненні цього злочину вважає, що таким розміром має бути 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182-184, 194-197, 206, 395, 492 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор».

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали та строк тримання під вартою ОСОБА_4 обраховувати з моменту його затримання, а саме з 19 години 38 хвилин, 12 квітня 2024 року.

Розмір застави визначити у межах 30 (тридцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок ) гривень, які можуть бути внесені як підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Чернівецькій області, код отримувача , банк одержувача Держказначейська служба України м.Київ, код банку отримувача 37567646, рахунок UA0008745, одержувач коштів: ТУ ДСА України в Чернівецькій області, зазначивши у призначенні платежу платіжного документу інформацію про ухвалу суду та ПІБ підозрюваного)

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язок, протягом двох місяців, прибувати до слідчого, прокурора або суду із встановленою останніми періодичністю, не відлучатися із місця свого проживання, без дозволу слідчого, прокурора чи суду та повідомляти їх про зміну свого місця проживання та/або роботи, утримуватись від спілкування з будь-якою особою визначеною слідчим чи прокурором.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Сторожинецького районного суду Чернівецької області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_9