СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/877/24
ун. № 759/2345/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Києві підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.11.2023 за № 0004125, стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

інші учасники провадження:

представник потерпілого - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду міста Києва 31.01.2024 надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.11.2023 за № 0004125, стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2024 зазначений обвинувальний акт цього ж дня отриманий головуючою суддею.

Ухвалою від 01.02.2024 у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання на 12 год. 00 хв. 27.02.2024, яке було відкладено.

У судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, вважаючи, що по кримінальному провадженню під час досудового розслідування, а також при складенні обвинувального акта, дотримані всі вимоги, передбаченні ст. 32, 291 КПК України, підстави для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні.

У судовому засіданні захисник, позицію якого підтримав обвинувачений, заявив клопотання по повернення обвинувального акта прокурору з тих підстав, що він не відповідає вимогам КПК України, а саме: п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, відповідно до якого обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення. Водночас, формулювання обвинувачення має містити посилання на обставини, які у відповідності до положень ст. 91 КПК України, входять до предмету доказування, зокрема, це подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), форма вини тощо. Проте, у обвинувальному акті слідчим та прокурором свідомо перекручено дійсні обставини кримінального правопорушення, у зв`язку з чим вказаний документ не містить посилання на обставини, що є обов`язковими для кваліфікації діяння за інкримінованою статтею Кримінального кодексу України, а саме факт заволодіння майном, яке перебувало у віданні ОСОБА_3 . Отримані в ході досудового розслідування докази, які у своїй сукупності свідчать про помилкову правову кваліфікацію вчиненого суспільно небезпечного діяння, а відтак, і про невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України. Також жодних доказів, які б вказували на те, що майно є предметом кримінального правопорушення, перебувало у віданні ОСОБА_3 не наведено ні у змісті обвинувального акта, ні у матеріалах кримінального провадження.

У судовому засіданні представник потерпілого не заперечував щодо призначення обвинувального акта до судового розгляду та просив прийняти до розгляду цивільний позов Державного підприємства «АНТОНОВ» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, який долучений до обвинувального акта.

Вислухавши думку прокурора та представника потерпілого, які заперечували щодо повернення обвинувального акта, думку захисника та обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт да долучені до нього додатки, суд дійшов таких висновків.

Щодо клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурора, то суд виходить з такого.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Положеннями ст. 291 КПК України визначено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції, допускається лише у разі порушення прокурором, слідчим чи дізнавачем цих вимог.

Як вбачається з вимог ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, зокрема, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Зі змісту обвинувального акта у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 вбачається, що обвинувальний акт містять усі відомості, передбачені ст. 291 КПК України. Фактичні обставини, а також формулювання обвинувачення, викладені в обвинувальному акті так, як були встановлені під час досудового розслідування.

При цьому, доводи сторони захисту не можуть бути підставою для повернення обвинувального акта прокурору, та підлягають з`ясуванню під час судового розгляду даного кримінального провадження по суті, в ході якого обставини, які мають значення для кримінального провадження підлягають перевірці та оцінці.

Таким чином, судом не встановлено допущення органом досудового розслідування порушень вимог кримінального процесуального закону під час подання до суду обвинувального акта, який відповідає вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, за своєю формою та змістом, разом із долученими до нього додатками.

Також у судовому засіданні встановлено, що вказане кримінальне провадження підсудне Святошинському районному суду міста Києва.

Підстав для закриття чи зупинення даного кримінального провадження немає.

Обвинувальний акт та додатки до нього складені у відповідності до вимог КПК України, при затвердженні прокурором обвинувального акта дотримані вимоги закону.

За таких обставин є достатні підстави для призначення даного обвинувального акта до судового розгляду.

Кримінальне провадження на підставі ч. 1 ст. 31 КПК України належить здійснювати суддею одноособово.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, які беруть участь у судовому розгляді є наступним: прокурор, обвинувачений, захисник, представник потерпілого.

Також вирішуючи клопотання представника потерпілого про прийняття цивільного позову до провадження, суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження дійшов таких висновків.

Положеннями ч. 1 та ч. 4 ст. 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

При цьому, права та обов`язки цивільного позивача, цивільного відповідача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду (ч. 2 ст. 61, ч. 2 ст. 62 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України визначено, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

У зв`язку з відповідністю позовної заяви загальним вимогам щодо форми і змісту позовної заяви, встановленими ст. 175, 177 ЦПК України, суд вважає, що є підстави для прийняття до розгляду, поданий цивільний позов, та визнання потерпілого цивільним позивачем, представника потерпілого - цивільним позивачем, а обвинувального - цивільним відповідачем.

На підставі зазначеного, суд вважає за можливим прийняти до спільного розгляду разом з обвинувальним актом цивільний позов Державного підприємства «АНТОНОВ» до ОСОБА_3 та розглядати позов про відшкодування матеріальної шкоди у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 128, 291, 314-316, 369-372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про повернення обвинувального акта прокурору - відмовити.

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.11.2023 за № 0004125, на підставі обвинувального акта стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Святошинського районного суду міста Києва (м. Київ, вул. Якуба Коласа, 27-А) на 12 год. 30 хв. 31 травня 2024 року.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

Викликати в судове засідання: прокурора, обвинуваченого, захисника та представника потерпілого.

Цивільний позов Державного підприємства «АНТОНОВ» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди прийняти до провадження.

Визнати представника потерпілого ОСОБА_6 представником цивільного позивача у кримінальному провадженні, а обвинуваченого ОСОБА_3 - цивільним відповідачем.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1