Справа 688/1119/24
№ 1-кс/688/597/24
Ухвала

про застосування запобіжного заходу

11 березня 2024 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання, подане в межах кримінального провадження №0000436 від 09 березня 2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Клубівка Шепетівського району Хмельницької області, українця, громадянина України, з професійно-технічною світою, розлученого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, солдата військової служби за контрактом, стрільця-номер обслуги 3 десантно-штурмового взводу 6 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

встановив:

11 березня 2024 року до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитись з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, 08 березня 2024 року, близько 18 години 00 хвилин, перебуваючи поруч із магазином «Мінімаркет», що по вул. Шевченка, 20, в м. Нетішині Шепетівського району Хмельницької області, прослідував із ОСОБА_7 до приміщення колишнього млину, що по вул. Млинівській в м. Нетішині Шепетівського району Хмельницької області, діючи з метою власного збагачення, відкрито, під час воєнного стану, із застосування фізичного насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс удар по обличчю потерпілого, після чого повалив останнього на землю, де притиснув до землі. При цьому, ОСОБА_6 вихопив із рук ОСОБА_7 планшет марки «OPPO» моделі «Pad Air», чим спричинив останньому майнової шкоди на загальну суму 4 455 гривень.

Своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.186 КК України.

09 березня 2023 року о 11:50 годині ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, та повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного злочину.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію відібраного у потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками проведеного із потерпілим ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідка у даному кримінальному провадженні та вчиняти інші кримінальні правопорушення, виникла об`єктивна необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_10 клопотання підтримали, просили його задовольнити, посилаючись на мотиви такого.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 заперечували щодо задоволення клопотання, просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження №0000436, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.ст.131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

З урахуванням наведених обставин, з оглядом на ст.ст. 177, 194 КПК України під час вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу суд оцінює зібрані докази на предмет обґрунтованості підозри.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України у разі, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Стороною обвинувачення підтверджено наявність ризику, що підозрюваний ОСОБА_6 може незаконного впливати на потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_8 з метою зміни їх показів для покращення свого становища.

Однак, стороною обвинувачення не наведено достатньо доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду та вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Слід зауважити, що з моменту вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, підозрюваний жодним чином не перешкоджав кримінальному провадженню.

Крім того, як вбачається з протоколу затримання, ОСОБА_6 був затриманий на підставі п.2 ч.1 ст.208 КПК України, а саме: «безпосередньо після вчинення злочину очевидець, у тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочиня».

Водночас, згідно протоколу затримання підозрюваного ОСОБА_6 було затримано об 11 годині 50 хвилин 09 березня 2024 року, тобто з часу вчинення злочину (близько 18 години 00 хвилин 08 березня 2024 року) пройшов значний проміжок часу, майже 18 годин. У свою чергу, відсутність передбачених КПК підстав для затримання особи є однією з ознак вчинення незаконного затримання. Отже, працівники поліції вчинили дії, які призвели до завідомо незаконного затримання особи.

Також, під час судового засідання було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 проходив військову службу, 15 березня 2023 року та 23 червня 2023 року за безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу війської частини НОМЕР_1 , в районі населеного пункту АДРЕСА_2 , внаслідок ворожого артилерійського обстрілу отримав вогнепальні поранення.

Зокрема, з матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання на території України за адресою: АДРЕСА_1 , а тому суд вважає за можливе застосувати до останнього більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт із забороною залишати житло у певний період доби.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

З метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя вважає за можливе застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний період доби.

Суд також враховує необхідність проведення ряду слідчих дій, вагомість зібраних доказів, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного, підстав для застосування стосовно нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт із забороною залишати житло у певний період доби, немає.

Слідчий суддя вважає, що дієвим буде покладення на підозрюваного таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту м. Нетішин Шепетівського району Хмельницької області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування із потерпілим ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_8 .

Усі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності у вчиненні злочину вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Керуючись ст. ст. 132, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин (крім випадків необхідності прибуття в укриття, в разі оголошення повітряної тривоги на час воєнного стану) на строк досудового розслідування. Строк дії ухвали рахувати до 07 травня 2024 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту м. Нетішин Шепетівського району Хмельницької області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування із потерпілим ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_8 .

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися у житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити до Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області (30405, Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Захисників України, 3) для негайного виконання та здійснення контролю за поведінкою підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення таможе бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 12 березня 2024 року.

Слідчий суддя