24.05.2024 Єдиний унікальний № 371/733/24
провадження № 1-кс/371/204/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт майна

24 травня 2024 року м. Миронівка

ЄУН 371/733/24

Провадження № 1-кс/371/204/24

Слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000150, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 травня 2024 року за ч. 1 ст. 382 КК України,

У С Т А Н О В И В :

Клопотання про арешт майна обґрунтовано тими обставинами, щослідчим відділом поліції розслідується кримінальне провадження за фактом умисного невиконання судового рішення про позбавлення права керування транспортними засобами.

У клопотанні заявлено вимогу про арешт матеріального об`єкту у виді транспортного засобу, яким керував порушник та який був засобом вчинення кримінально протиправних дій. Такий об`єкт був оглянутий слідчим на відкритій ділянці місцевості, навпроти будинку, розташованого по АДРЕСА_1 . Прийнято рішення про його вилучення та долучення до матеріалів кримінального провадження як речового доказу.

За позицією слідчого, вилучений матеріальний об`єкт має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

За положеннями ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий та власник майна, про арешт якого заявлено клопотання, про розгляд клопотання повідомлені належно, в судове засідання не з`явилися. Їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Оцінка наданих матеріалів вказує на наявність підстав для задоволення клопотання.

Згідно положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є, в тому числі, забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 даної норми встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено такі обставини.

20 травня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про факт невиконання рішення суду .

За вказаним фактом СВ ВП № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000150 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Ці обставини підтверджені даними Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, постанови прокурора від 20 травня 2024 року.

За встановленими в ході досудового розслідування обставинами, 19 травня 2024 року в місті Миронівка Обухівського району Київської області, під час зупинки автомобіля марки «Audi» моделі «A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , було встановлено, що водій вказаного автомобіля є особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами на підставі судового рішення, прийнятого за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке набрало законної сили. Ці обставини дали підстави для висновку, що особа умисно не виконує рішення суду.

19 травня 2024 року після зупинки водія транспортного засобу слідчим проведено огляд місця події, якою стала відкрита відкрита ділянка місцевості у виді відрізку автомобільної дороги, навпроти будинку, розташованого по АДРЕСА_1 .

Виявлений в ході огляду місця події автомобіль марки «Audi» моделі «A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору вилучено до ВП № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області. Факт вилучення майна зафіксований у протоколі огляду місця події від 19 травня 2024 року.

На підтвердження встановлених обставин кримінального правопорушення, слідчим до клопотання додано копії: рапорт поліцейського СРПП ВП №2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, протоколу огляду місця події від 19 травня 2024 року з ілюстративною таблицею до протоколу, пояснень ОСОБА_3 від 19 травня 2024 року, постанови Миронівського районного суду Київської області від 13 грудня 2023 року.

На підтвердження факту систематичності порушення водієм вказаного транспортного засобу Правил дорожнього руху щодо заборони керування транспортними засобами до клопотання додані витяг із бази «Армор». Надані докази вказують на ухилення особи від виконання судового рішення, що є однією з форм невиконання судового рішення, як підстави для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 382 КК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим майном може бути, в тому числі, майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно приписів ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Майно у виді автомобіля є таким, що, ймовірно, було засобом вчинення кримінально протиправних дій.

Вказане майно, згідно зі ст. 98 КПК України, може бути розцінено як речовий доказ вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Завданням арешту майна у даному кримінальному провадженні є запобігання можливості його використання, передачі чи відчуження, оскільки існують відповідні ризики.

Потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою попередження використання, передачі, відчуження майна, інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

Поряд з цим, застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна повинно мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до практики Європейського суду для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, але повинне здійснюватися з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту прав і основоположних свобод людини, співвідноситися з обставинами кримінально використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи. Тобто, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 7 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Спосіб арешту у виді заборони розпорядження та користування майном у виді транспортного засобу до скасування його арешту не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах володільця цього майна.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Встановленого даною процесуальною нормою строку подання клопотання про арешт майна слідчим дотримано.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000150, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 травня 2024 року за ч. 1 ст. 382 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом заборони розпорядження та користування транспортним засобом автомобілем марки «Audi» моделі «A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є ОСОБА_3 .

Відмовити у вимозі слідчого про визначення місця зберігання автомобіля марки «Audi» моделі «A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору, на спеціалізованому майданчику тимчасово вилучених транспортних засобів відділу поліції № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, який знаходиться за адресою: вулиця Соборності, 139 міста Миронівка Обухівського району Київська область.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню та виконується слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1