УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2024 Справа №607/3590/20 Провадження №1-кп/607/658/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі об`єднаного кримінального провадження №0003232 від 06.11.2019 щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 (бере участь дистанційно із Чортківської УВП (№26),

встановив:

судом здійснюється судовий розгляд об`єднаного кримінального провадження №0003232 від 06.11.2019 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор подала письмове клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , яке підтримала та просила задовольнити.

У поданому прокурором клопотанні зазначено про наявність, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків у кримінальному провадженні. Вказані ризики, на переконання прокурора, не зменшились та продовжують існувати на даний час, зокрема, ризики: переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення. Окрім того, прокурор зазначає про неможливість застосування до ОСОБА_3 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, оскільки вони не забезпечать його належної поведінки та виконання ним процесуальних рішень. Окрім того, надала суду на огляд доказ на підтвердження факту відмови обвинуваченого від отримання вказаного клопотання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні повідомив, що клопотання про продовження ОСОБА_3 строку тримання під вартою отримав належно. Окрім того, вважає, що обвинуваченому буде достатнього застосування цілодобового домашнього арешту, про що й клопотав перед судом. Вказане обґрунтував тим, що в обвинуваченого є постійне місце проживання, ризики на які посилається в своєму клопотанні прокурор зменшились; на даний час суд перейшов до стадії допиту свідків, на яких ОСОБА_3 не буде впливати.

Обвинувачений підтримав позицію захисника, та зазначив, що клопотання прокурора ґрунтується на припущеннях, оскільки він не становить ризиків, на свідків не давив, має сім`ю та місце проживання.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, приходить до такого:

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.12.2023 строк тримання під вартою ОСОБА_3 продовжено до 23:59 25.02.2024.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 3, 4, 5 ст. 199 КПК України (гл. 18 цього Кодексу) слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу; слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою).

При вирішенні клопотання про продовження обвинуваченому заходу забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином, суд не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу, оскільки будь-яких нових даних про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно останнього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Водночас суд вважає, що раніше встановлені при попередньому вирішенні аналогічного питання ризики, на даний час продовжують існувати, а саме ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може зможе переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Позаяк, судом враховується те, що ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні обвинувачується у вчиненні кількох тяжких злочинів, один з яких кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Окрім того, в ОСОБА_3 відсутні міцні соціальні з`язки, про що свідчить те, що він не працює та не має джерела доходу.

Більш того, до останнього неодноразово застосувався привід під час даного судового провадження він тричі оголошувався в розшук. Окрім того, перебуваючи в розшуку в даному кримінальному провадженні, а також будучи судимим згідно вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.03.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень проти власності під час дії іспитового строку, що свідчить про його стійку протиправну діяльність та можливість вчиненні інших кримінальних правопорушень

З врахуванням викладеного, а також того, що судовий розгляд кримінального провадження ще не завершено, суд приходить до переконання, що подальше тримання обвинуваченого під вартою є виправданим, тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

У задоволенні клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 199, 331, 392, 393 КПК України, суд

постановив:

клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 23:59 22.04.2024.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт відмовити.

Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно надіслати обвинуваченому та начальнику ДУ «Чортківська УВП (№26)».

На ухвалу суду в частині продовження строку тримання під вартою може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції та не зупиняє виконання такої ухвали, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Головуюча суддя ОСОБА_1