ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 630/591/19 Номер провадження 11-кп/814/451/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000473 за апеляційною скарг ою прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_9 на вирок Люботинського міського суду Харківської області від 11 червня 2021 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Люботин, Харківської області, з середню освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст. 89 КК України не судимого,

засуджено за:

- ч. 1 ст. 296 КК України на 2 роки обмеження волі;

- ч. 1 ст. 122 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- ч.1 ст.310 КК України на 2 роки обмеження волі;

- ч.2 ст.309 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- ч.3 ст.296 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- ч.4 ст.296 КК України на 4 роки позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду 3700 грн, моральну шкоду 50000 гривень, а всього 53700 гривень, а також судовий збір в сумі 500 грн, на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду 3494 грн 72 коп., моральну шкоду 50000 гривень, а всього 53494 гривні 72 коп, а також судовий збір в сумі 500 грн.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

04 червня 2019 року приблизно о 08 години ОСОБА_8 , в приміщенні торгівельного кіоску на території ринку «Лазуріт» в АДРЕСА_1 , грубо порушуючи встановлені суспільством правила та норми поведінки у громадському місці, керуючись мотивами явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, почав голосно висловлюватись нецензурною лайкою, плювати в обличчя, ображати ОСОБА_11 , тим самим принижуючи його гідність. На зауваження і прохання ОСОБА_11 припинити хуліганські дії, ОСОБА_8 ніяк не відреагував, та, продовжуючи свої хуліганські дії, діючи з особливою зухвалістю, наніс три удари рулоном сітки, яка була в руках у останнього, по правій руці ОСОБА_11 , чим спричинив легкі тілесні ушкодження у вигляді садна на правій руці. Після чого ОСОБА_11 вийшов зі свого торгівельного кіоску, де ОСОБА_8 , перебуваючи між торгівельними рядами ринку, в громадському місці, в присутності великої кількості людей, з особливою зухвалістю, а також маючи умисел на спричинення тілесного ушкодження, продовжив свої хуліганські дії та наніс два удари лівою ногою по правій нозі ОСОБА_11 , від яких останній упав на асфальт, чим спричинив ушкодження середнього ступені тяжкості, а саме: закриту тупу травму правого колінного суглобу у вигляді компресійного внутрішньо суглобового перелому зовнішнього мищелку великогомілкової кістки з пролабіюванням замикальної пластини суглобової поверхні та наявності садна на зовнішній поверхні правої гомілки у верхній третині. Після того як ОСОБА_11 знову підвівся на ноги, ОСОБА_8 наніс останньому три удари правої ногою по лівій нозі потерпілого, від яких ОСОБА_11 знов впав. ОСОБА_11 знову підвівся на ноги та ОСОБА_8 наніс ще два удари правою ногою по лівій нозі останнього, чим спричинив легкі тілесні ушкодження у вигляді садна на лівій нозі, садно на тлі синця на лівій нозі викликали незначні скороминущі наслідки.

Крім того, 27 червня 2019 року приблизно о 21 години 30 хвилин ОСОБА_8 , знаходячись на площадці біля продуктового магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 , грубо порушуючи встановлені суспільством правила та норми поведінки у громадському місці, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, голосно висловлювався нецензурною лайкою, ображав ОСОБА_12 , тим самим принижуючи його гідність. На зауваження і прохання ОСОБА_12 припинити хуліганські дії, ОСОБА_8 не реагував, та, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, предметом, зовні схожим на дерев`яну биту довжиною близько 1 метра, діаметром 8 см, який спеціально пристосував для нанесення тілесних ушкоджень, наніс один удар по лівій руці останнього, чим спричинив ушкодження середнього ступеня тяжкості, а саме: поперечний перелом лівої ліктьової кістки на межі середньої та нижньої третини діафіза без зміщення кісткових уламків. Продовжуючи свої хуліганські дії, перебуваючи в громадському місці в присутності великої кількості людей, виявляючи явну неповагу до суспільства, з особливою зухвалістю, ОСОБА_8 вказаним предметом, спеціально пристосованим для нанесення тілесних ушкоджень, наніс два удари по правій руці ОСОБА_12 , чим спричинив ушкодження середнього ступеня тяжкості, а саме: поперечний осколковий перелом променевої та ліктьової кісток на рівні середньої третини діафіза без зміщення кісткових уламків.

Крім того, навесні 2019 року, більш точний час та дату вчинення кримінального правопорушення не встановлено, ОСОБА_8 , без мети збуту, для власного вживання, незаконно висіяв на присадибній ділянці за адресою: в АДРЕСА_1 у ґрунт та у два горщики чорного кольору насіння конопель, які дали сходи в кількості 18 штук. В період часу з весни 2019 року по 30.07.2019, ОСОБА_8 систематично прополював та поливав вказані рослини коноплі, обладнав їх спеціальною пластиковою сіткою для рівного росту та прикрив сіткою з метою уникнення попадання прямих сонячних променів, таким чином здійснював систематичний догляд за посівами, сходами та дорослими рослинами конопель з метою доведення їх до стадії дозрівання.

В ході проведення 30.07.2019 санкціонованого обшуку території домоволодіння, розташованого за адресою: в АДРЕСА_1 та прилеглої прибудинкової території, було виявлено та вилучено 18 дорослих рослин конопель, довжиною від 36 до 188 см, які відносяться до рослин роду Коноплі (Cannabis L.), які містять наркотичні засоби та психотропні речовини, обіг яких допускається для промислових цілей.

Крім того, ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що рослини коноплі є рослиною, яка містить наркотичні засоби та психотропні речовини, умисно, без мети збуту, для особистого вживання, незаконно виростивши з цією метою на присадибній ділянці за адресою: в АДРЕСА_1 , особливо небезпечний наркотичний засіб - рослини коноплі («канабіс»), в період часу з весни 2019 року по 30.07.2019, зірвав вказані дозрілі рослини, висушив їх та подрібнив, тим самим незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс» та став його зберігати без мети збуту за місцем свого проживання для власного вживання.

В ході проведення санкціонованого обшуку домоволодіння 30.07.2019, в якому проживає ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 та прилеглої прибудинкової території виявлені та вилучені: дві полімерні пляшки зі смолоподібним нашаруваннями темно-коричневого кольору на внутрішній поверхні, які є нашаруванням особливо небезпечного наркотичного засобу смоли канабісу, визначити масу якої не виявилось можливим у зв`язку із неможливістю повного вилучення з об`єктів-носіїв для отримання достовірних результатів; сухі верхівки рослин темно-зеленого кольору загальною масою 7,9 г, у перерахунку на суху речовину масою 7,075 г, які знаходяться в середині скляної банки з металевою кришкою; речовина рослинного походження, темно-зеленого кольору, у сухому та подрібненому стані, загальною масою 84,150 г, у перерахунку на суху речовину масою 77,418 г, яка знаходиться в прозорій полімерній ємності з кришкою зеленого кольору; речовина рослинного походження, темно-зеленого кольору, у сухому та подрібненому стані, загальною масою 173,66 г, у перерахунку на суху речовину масою 160,114 г, яка знаходиться в полімерній ємності темно-жовтого кольору з кришкою білого кольору; речовина рослинного походження, темно-зеленого кольору, у сухому та подрібненому стані, загальною масою - 45,340 г, у перерахунку на суху речовину масою 41,80 г, яка знаходиться в полімерній ємності темно-червоного кольору з кришкою; листя рослини зеленого кольору у сухому стані, загальною масою 155,37 г, у перерахунку на суху речовину масою 149,82 г, яке знаходиться в картонному коробку; розслини із зеленим листям без коріння, кількістю 5 штук, загальною масою -150,34г, у перерахунку на суху речовину масою 141,02 г; стебла та листя рослин, у сухому стані, загальною масою -514,895 г, у перерахунку на суху речовину масою 446,348 г, які знаходяться в полімерному пакеті, які в цілому є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною масою канабісу в перерахунку на суху речовину - 1023,595 г., та які ОСОБА_8 незаконно виготовив та зберігав у великих розмірах за місцем свого проживання за адресою: в АДРЕСА_1 , без мети збуту для власного вживання.

Крім того, 04 серпня 2019 року приблизно о 05.00 годині ОСОБА_8 , знаходячись в м. Люботин, на вулиці Шевченка, у громадському місці, а саме поблизу ринку «Лазуріт», керуючись мотивами явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи встановлені суспільством правила та норми поведінки, громадський порядок, з особливою зухвалістю, в присутності сторонніх осіб, почав голосно висловлюватись нецензурною лайкою та ображати ОСОБА_13 , після чого, в ході конфлікту, безпідставно спричинив останньому удар в область голови, від чого останній відчув різкий фізичний біль, закрив руками обличчя та відійшов з місця, де відбувся конфлікт.

Після цього, продовжуючи свої хуліганські дії та не реагуючи на зауваження з боку присутніх осіб, ОСОБА_8 , відійшов до в`їзду на територію ринку, який здійснюється з проїжджої частини АДРЕСА_2 , де, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, почав безпричинно наносити удари ногами по автомобілю «Шкода», що належить ОСОБА_11 , в салоні якого у той час знаходились ОСОБА_11 та його дружина ОСОБА_10 . Відреагувавши на це, ОСОБА_10 вийшла з автомобіля на вулицю, де, з метою припинення протиправних дій ОСОБА_8 , який ігнорував усні зауваження присутніх та намагався пошкодити майно потерпілих, зробила зауваження останньому, на що він відреагував агресивно, почав погрожувати застосуванням газового балончика та вдарив її рукою по потилиці, спричинивши фізичний біль, у відповідь на що ОСОБА_10 вимушена була застосувати відносно останнього спецзасіб газовий балончик. Продовжуючи свої хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, ОСОБА_8 наніс удар правою ногою по лівій нозі ОСОБА_10 , від якого остання впала на землю, після чого кулаками рук наніс їй три удари по лівій руці, в область передпліччя, від чого остання отримала легкі та середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, а саме: закриту травму лівого ліктьового суглобу у вигляді внутрішньо суглобового уламкового перелому лівої ліктьової кістки з наявністю синця в ділянці перелому та невеликої кількості рідини в порожнині суглобу; закриту травму лівого гомілко ступеневого суглобу у вигляді неповного перелому лад`єподібної кістки у межах кортикального шару; садна на лівій кисті.

Під час спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , ОСОБА_11 намагався відтягнути ОСОБА_8 , який наносив удари лежачій на землі ОСОБА_10 , проте ОСОБА_8 , ігноруючи зауваження оточуючих та вчиняючи активний опір ОСОБА_11 , який припиняв його хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, нецензурно висловлюючись в бік ОСОБА_11 , наніс йому удар правою ногою по тильній поверхні правої стопи в область пальців, спричинивши ушкодження середнього ступеня тяжкості, а саме: закриту травму правої стопи у вигляді Y-подібного перелому проксимальної фаланги 1 пальця.

На вирок суду прокурор подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягає застосуванню, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, просить вирок суду скасувати, ухвалити новий, яким ОСОБА_8 засудити за:

- ч. 1 ст. 122 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- ч. 1 ст. 296 КК України на 3 роки обмеження волі;

- ч.1 ст.310 КК України на 3 роки обмеження волі;

- ч.2 ст.309 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- ч.3 ст.296 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

- ч.4 ст.296 КК України на 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що суд неналежним чином врахував обставини вчинення кримінальних правопорушень, кількість епізодів, а саме 8 за короткий проміжок часу та особу обвинуваченого, який не одружений, проживав у цивільному шлюбі, з його слів є батьком дитини, але батьком не зареєстрований, позитивна характеристика за місцем проживання датована 07.06.2021, у той час як з 28.08.2019 він перебував під вартою, тому є сумнівною. Вказав, що ОСОБА_8 не може утримати свою бабусю, так як не працює та навпаки отримує від неї кошти, які вона отримує як особа пенсійного віку.

Суд не надав належну оцінку діям обвинуваченого, стійкій антисоцільній поведінці та небезпеці особи обвинуваченого для суспільства.

Не враховано завдану потерпілим ОСОБА_14 шкоду, які крім погіршення стану здоров`я, всією родиною були вимушені змінити місце роботи, місце навчання дитини. При цьому ОСОБА_8 завдану потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_10 шкоду не відшкодував.

Тому вважає, що обвинуваченому повинно бути призначено більш суворе покарання з реальним його відбуванням.

У змінах до апеляційної скарги перший заступник керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_15 просить вирок суду скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 75 КК України, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, ухвалити новий, яким ОСОБА_8 засудити за:

- ч. 1 ст. 122 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- ч. 1 ст. 296 КК України на 3 роки обмеження волі та на підставі п.2 ч.1 ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності;

- ч.1 ст.310 КК України на 3 роки обмеження волі та на підставі п.2 ч.1 ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України звільнити від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності;

- ч.2 ст.309 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- ч.3 ст.296 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

- ч.4 ст.296 КК України на 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

У разі надання згоди ОСОБА_8 на закриття кримінального провадження за ч.1 ст. 296, ч.1 ст. 310 КК України у зв`язку із закінченням строків давності звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вказаними статтями на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України, вирок в цій частині скасувати на підставі ст. 417 КПК України, а провадження закрити. В іншій частині вирок залишити без змін.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку своєї апеляційної скарги, обвинуваченого та захисника, які заперечили проти скасування вироку в частині звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України та погодилися на закриття кримінального провадження за ч.1 ст. 296, ч.1 ст. 310 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до положень ст.417 КПК України - суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За правилами ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Як вбачається зі змісту положень ст.49 КК України та ч.3 ст.285 КПК України, за наявності підстав та умов, передбачених ст.49 КК України та за наявності згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності саме з підстав закінчення строків давності - звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 обвинувачується, зокрема за ч.1 ст. 296 та ч.1 ст. 310 КК України, які відповідно до положень ст.12 КК України (на момент вчинення кримінального правопорушення) є злочинами невеликої тяжкості, за які передбачено покарання у виді штрафу від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років, а також штрафу від ста до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, відповідно.

За правилами п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Відповідно до встановлених обставин, кримінальні правопорушення за ч.1 ст. 296 та ч.1 ст. 310 КК України ОСОБА_8 вчинені 04.06.2019 та у період з весни 2019 року по 30.07.2019.

Будь-яких обставин, які б свідчили про наявність підстав для зупинення перебігу строку давності, зокрема даних про вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення чи вчинення умисних дій, направлених на ухилення від досудового розслідування або суду, колегією суддів не встановлено.

Таким чином, на момент перегляду апеляційним судом вироку Люботинського міського суду Харківської області від 11 червня 2021 року щодо ОСОБА_8 , строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.1 ст. 296 та ч.1 ст. 310 КК України закінчилися, що є підставою для його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Крім цього, обвинуваченому ОСОБА_8 , у ході апеляційного розгляду були роз`яснені правові підстави та умови звільнення від кримінальної відповідальності, на що він надав свою згоду на звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.49 КК України, що відповідно до положень ч.3 ст.285 КПК України є умовою звільнення від кримінальної відповідальності.

З огляду на вказане звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.49 КК України та умов такого звільнення, колегія суддів дійшла висновку за необхідне, у відповідності до вимог ст.288 КПК України звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 296 та ч.1 ст. 310 КК України та закрити кримінальне провадження в цій частині із підстав визначених п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Тому апеляційна скарга в частині звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 296, ч.1 ст. 310 КК України є обґрунтованою.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора в частині призначення ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 309, ч.3 ст. 296, ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 70 КК України, необхідно зазначити таке.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 309, ч.3 ст. 296, ч.4 ст. 296 КК України, за які його засуджено, за обставин, встановлених судом першої інстанції, є правильним, ґрунтується на об`єктивно з`ясованих обставинах.

Оскільки обвинувачений визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин висунутого обвинувачення, у зв`язку з чим суд першої інстанції визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Згідно зі ст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, на підставі ч.1 ст.413 цього Кодексу, є, зокрема, застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Відповідно до ч.1 ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Згідно з ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Доводи прокурора про неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання є слушними.

Обираючи ОСОБА_8 покарання та звільняючи від його відбування, суд не в повній мірі взяв до уваги вимоги ст. 75 КК України і не врахував належним чином ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особу обвинуваченого, окрім того, зазначаючи в мотивувальній частині вироку про можливість застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України, навів формальні підстави для цього, належним чином не умотивувавши в цій частині своє рішення, не врахував думку потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які просили суворого покарання, те, що ОСОБА_8 вчинив кілька епізодів грубого порушення громадського порядку з явної неповаги до суспільства, які супроводжувалися особливою зухвалістю, а також із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень та пов`язане з опором громадянину, який припиняв хуліганські дії, завдав потерпілим тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що вказує на його суспільну небезпеку.

Також не враховано, що ОСОБА_8 вчинив два епізоди хуліганства щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_10 зі спричиненням їм тілесних ушкоджень, у зв`язку з чим останні, побоюючись за своє життя і здоров`я були вимушені змінити місце роботи та місце навчання дитини.

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання не відповідає як конкретним обставинам справи та особі обвинуваченого, так і вимогам ст.75 КК України, а тому, відповідно до ст.65 цього Кодексу, ОСОБА_8 необхідно призначити покарання у виді реального позбавлення волі.

Перевіривши вирок суду першої інстанції в частині призначення ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 309, ч.3 ст. 296, ч.4 ст. 296 КК України, колегія судів дійшла висновку, що доводи прокурора в апеляційній скарзі про невідповідність призначеного покарання тяжкості злочинів та особі обвинуваченого внаслідок м`якості є не обґрунтованими.

У своїй апеляційній скарзі прокурор не навів переконливих доводів щодо необхідності призначення більш суворого покарання.

Під час апеляційного перегляду вироку суду, враховуючи характеризуючі дані щодо ОСОБА_8 , а саме численні подяки та грамоти за активну громадянську позицію, особистий вагомий внесок у справу служіння Батьківщині й допомогу захисника України, наявність обставин, які пом`якшують покарання: щире каяття у вчиненому та відсутність обставин, які обтяжують покарання, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_8 необхідно призначити більш м`яке покарання за ч.2 ст. 309, ч.3 ст. 296 та ч.4 ст. 296 КК України, ніж визначено судом першої інстанції.

При цьому, оскільки санкція ч. 2 ст. 309 КК України на день апеляційного перегляду є більш м`якою, ніж на час вчинення кримінального правопорушення, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_8 необхідно визначити покарання в межах санкції ч.2 ст. 309 КК України на день розгляду.

Враховуючи викладене вище, саме таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

З урахуванням викладеного вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та призначеного покарання за ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 309, ч.3 ст. 296, ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 70 КК України.

З огляду на вказане апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_9 зі змінами задовольнити частково.

Вирок Люботинського міського суду Харківської області від 11 червня 2021 року щодо ОСОБА_8 в частині засудження за ч.1 ст. 296, ч.1 ст. 310 КК України скасувати.

Звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 296, ч.1 ст. 310 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, визначених ст. 49 КК України, а кримінальне провадження в цій частині закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Вирок Люботинського міського суду Харківської області від 11 червня 2021 року щодо ОСОБА_8 в частині призначення покарання за ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 309, ч.3 ст. 296, ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 70 КК України скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за:

- ч. 1 ст. 122 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

- ч.2 ст.309 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

- ч.3 ст.296 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

- ч.4 ст.296 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку покарання ОСОБА_8 обраховувати з моменту затримання.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4