КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/3173/2024 Головуючий у суді першої інстанції - ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 5 ст. 190 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 23 лютого 2024 року щодо ОСОБА_7 , -

У С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 лютого 2024 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, до 22 квітня 2024 року включно. Розмір застави визначений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 серпня 2023 року для обвинуваченого ОСОБА_7 залишено без змін.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати вказану ухвалу та ухвалити нову ухвалу, якою обрати обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під варту, а саме у виді особистого зобов`язання.

На думку захисника, суд повинен був відмовити у застосуванні запобіжного заходу, оскільки прокурор на надав жодного доказу наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Ризики, на які посилався прокурор на даний час неспроможні.

Також вказує, що обвинувачений тримається під вартою з 18 серпня 2023 року. Фактичною підставою для застосування до обвинуваченого виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд зазначив тяжкість покарання, яка начебто може спонукати обвинуваченого переховуватись від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення. Також відсутність постійного місця проживання у м. Києві, міцних соціальних зв`язків та постійного джерела доходу.

Окрім того, зазначив, що суд не прийняв до уваги, молодий вік підзахисного, під час затримання тимчасово проживав в м. Києві, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності притягається в перше.

Під час застосування запобіжного заходу слідчим суддею, ОСОБА_8 була визначена застава у розмірі 800 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2147200 гривень 00 копійок, зазначений розмір якої залишався без змін під час неодноразового продовження раніше застосованого запобіжного заходу. Вважає визначений розмір застави ОСОБА_7 , є формальним, оскільки не враховано сімейний та майновий стан його підзахисного.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України, у зв`язку з відсутністю клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Подана захисником ОСОБА_6 заява брати участь в апеляційному розгляді в режимі відеоконференцзв`язку, без заявлення клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, не є дотриманням положень ч. 4 ст. 422-1 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час судового розгляду суд відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Як убачається з матеріалів з судового провадження прокурором, в ході судового розгляду, заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою, обвинуваченого ОСОБА_7 . Судом заслухано думку сторін, обвинувачення та захисту, вивчено матеріали судового провадження.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції дотримано вимоги кримінального процесуального закону в ході розгляду вказаного питання. Судом враховано те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень які належать до категорії особливо тяжких, у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією. Тому судом обґрунтовано враховано наявність ризиків того, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Крім того, всупереч доводам апеляційної скарги захисника, судом першої інстанції враховані дані про особу обвинуваченого, який не надав належних доказів наявності у нього офіційного місця роботи, джерела доходу, активної трудової діяльності до затримання, доказів сталих соціальних зв`язків за місцем проживання, а також наявності постійного місця проживання у м. Києві.

Підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, колегія суддів не вбачає. Так само суд першої інстанції належним чином обґрунтував розмір застави.

Доводи захисника про тривалість перебування обвинуваченого під вартою не можуть бути єдиною підставою для скасування йому запобіжного заходу, оскільки в даному випадку тримання під вартою не виходить за межі розумного строку та не суперечить Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Тому, з урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що на даний час відсутні дані про зменшення або зникнення ризиків, доведених прокурором під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 23 лютого 2024 року, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 407, ст. 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 23 лютого 2024 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 22 квітня 2024 року включно, з альтернативою внесення застави - 800 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2147200 грн, -без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

С у д д і :

______________ _________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4