Дата документу 07.03.2024Справа № 554/579/24
Провадження № 1-кп/554/852/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.03.2024 р. м. Полтава

Октябрський районний суду м. Полтави під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 розглянувши клопотання про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001691 від 05.05.2016 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

У клопотанні прокурора зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено: 04.05.2016 р. у період часу з 22 год. 00 хв. по 05 год. 15 хв. 05.05.2016 р. невідома особа, перебуваючи за адресою м. Полтава. вул. Фрунзе, 146 Б, з прибудинкової території незаконно заволоділа транспортним засобом «БМВ 750», державний номерний знак НОМЕР_1 , 1991 р.в., зеленого кольору, який належить ОСОБА_3 .

У ході досудового розслідування даного кримінального провадження вжито вичерпних заходів, проведено ряд слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення особи, яка вчинила дане кримінальне правопорушення.

Під час досудового розслідування не зібрано даних, достатніх для оголошення про підозру будь-кому із осіб.

На думку прокурора існують підстави для закриття кримінального провадження за п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, відповідно до якої кримінальне провадження закривається у разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

І так як згідно ч. 4 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, віднесено до нетяжких злочинів, максимальне покарання за яке передбачене у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, то відповідно до положень ст. 49 КК України, враховуючи, що з часу внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, минуло більше п`яти років, відсутні обставини, визначені ч. 2, 3, 5 ст. 49 КК України для зупинення, переривання або не застосування строків давності, є всі підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, який на думку прокурора закінчився 05.05.2021 р.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Потерпілий у судове засідання з`явився, заперечував з приводу задоволення клопотання, пояснивши, що у в ході досудового розслідування невірно визначена вартість автомобіля, викраденого із його домоволодіння, а також не проведені всі необхідні слідчі дії.

Дослідивши матеріали клопотання суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.

Зокрема, у ст. 49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

При цьому необхідно зауважити, що застосування кримінально-правових норм здійснюється у межах кримінально-процесуальних відносин. Тобто застосування норм матеріального кримінального права можливе лише одночасно із застосуванням норм кримінального процесуального закону.

Як зазначено у п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора. При цьому за змістом ст. 284 КПК України умовами для закриття кримінального провадження за вказаною підставою є не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, між тим з наданих суду матеріалів та обставин вчиненого правопорушення, викладеного як у клопотанні прокурора так і у заяві про вчинений злочин, внесеній до ЄРДР за №0001691 від 05.05.2016 р., вбачається, що 04.05.2016 р. у період часу з 22 год. 00 хв. по 05 год. 15 хв. 05.05.2016 р., невідома особа перебуваючи за адресою м. Полтава. вул. Фрунзе, 146 Б, з прибудинкової території незаконно заволоділа транспортним засобом «БМВ 750», державний номерний знак НОМЕР_1 , 1991 р.в., зеленого кольору, який належить ОСОБА_3 .

В матеріалах клопотання є протокол допиту потерпілого від 05.05.2016 р., в якому зазначено як саме потерпілому стало відомо про те, коли пропав його автомобіль.

В матеріалах кримінального провадження є доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій по встановленню заходів для встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення від 25.05.2016 р.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції не було виконано всіх заходів, які були зазначені у дорученні.

Більш того, слідчими не було проведено оцінку вартості автомобіля «БМВ 750», державний номерний знак НОМЕР_1 , 1991 р.в., для встановлення його вартості, адже дана обставина є важливою при кваліфікації самого кримінального правопорушення.

Не відібрані всі необхідні вихідні данні щодо характеристики, року випуску та технічного стану автомобіля для можливості призначення товарознавчої експертизи для визначення вартості автомобіля заявника.

Попередня кваліфікація дій по незаконному заволодінню транспортним засобом здійсненна органом досудового розслідування за частиною 1 ст. 289 КК України, але в залежності від вартості транспортного засобу може змінитися і кваліфікація дій правопорушників як на частину другу так і на частину третю ст. 289 КК України, що відповідно буде впливати на строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачені ст. 49 КК України

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 р., суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено: кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі «Євген Петренко проти України» (заява № 55749/08 від 29.01.2015 року, п. 65) для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості.

В п. 40 рішення Європейського суду з прав людини «Юрій Іларіонович Щокін проти України» від 03.10.2013 року зазначено, що державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Крім того, під час дослідження клопотання було встановлено, що у кримінальному провадженні №0001691 від 05.05.2016 року протягом п`ять років жодних ефективних слідчих дій за не здійснювалось.

З огляду на зазначене, суд вважає, що розслідування по справі не відповідає вимозі ефективності, а клопотання про закриття кримінального провадження через не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, не відповідає положенням п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 44, ст. 49, 371 372, п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001691 від 05.05.2016 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1