Справа № 639/2219/24
Провадження № 1-кс/639/551/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Харківської окружної прокуратури Харківської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

22.04.2024 ОСОБА_3 звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить зобов`язати посадових осіб Харківської окружної прокуратури Харківської області внести до ЄРДР відомості за її заявою від 08.04.2024, вручити пам`ятку про права обов`язки потерпілої по кримінальному провадженню, надити витяг з ЄРДР.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явилась, в наданій суду заяві просила справу розглядати без її участі.

Прокурор в судове засідання також не з`явився, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги. При цьому в направленому до суду листі заступник керівника Харківської окружної прокуратури просив розглядати скаргу без участі прокурора, заперечував проти вимог скарги, вказував, що заява ОСОБА_3 від 08.04.2024 не містила відомостей, які б вказували на наявність складу кримінального правопорушення, у зв`язку з чим відповідні відомості не вносились до ЄРДР. Разом з тим вказану заяву за належністю направлено до ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві.

Перевіривши доводи скарги, дослідивши наявні матеріали справи, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Чинним КПК закріплено процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки). Так, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч.1 ст.214 КПК). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч.2 ст.214 КПК).

Проте така процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

До ЄРДР серед іншого вносяться відомості про: 1) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 2) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК).

Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Ці обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК).

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що викладені в ньому обставини не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення та не потребують для отримання зазначеного вище висновку перевірки засобами кримінального процесу, або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ані попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року №298). Згідно з п.1 глави 2 розділу I цього Положення до реєстру вносяться, зокрема, відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК.

Згідно з ч.1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 травня 2019 року (справа №761/20985/18, провадження №51-8007км18), за якою якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року в справі №818/15/18 вказано, що у межах процедури за правилами п.1 ч.1 ст.303 КПК слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є існування об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного злочину. Якщо таких даних немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Судовим розглядом встановлено, що 08.04.2024 ОСОБА_3 звернулась до Харківської окружної прокуратури Харківської області із повідомленням про кримінальне правопорушення, в якій просила внести до ЄРДР відомості про вчинення посадовими особами ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ст. ст. 367 КК України.

Вказана скарга листом від 10.04.2024 №62-62р була скерована Харківською окружною прокуратурою Харківської області за належністю до ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві.

У статтях 366, 367 КК України передбачено відповідальність:

- за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів (ст. 366 КК України);

- за службову недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб (ст. 367 КК України).

З об`єктивної сторони злочини, передбачені ст. ст. 366, 367 КК України, є злочином з матеріальним складом, який вимагає встановлення не тільки діяння, а й настання суспільно небезпечних наслідків у виді істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб або тяжких наслідків.

Так, 04.06.2014 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері державної антикорупційної політики у зв`язку з виконанням Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України» від 13.05.2014 року № 1261-VII, яким примітки 3 та 4 статті 364 КК України викладено в новій редакції, що передбачають істотність шкоди та тяжкість наслідків, зокрема за ст. 367 КК України, виключно у конкретно визначених матеріальних збитках.

Зокрема, відповідно до приміток 3, 4 до статті 364 КК України істотною шкодою у статтях 364, 3641, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Тяжкими наслідками у статтях 364-367 вважаються такі наслідки, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

ОСОБА_3 у заяві від 08.04.2024 не повідомлено даних, які б свідчили про наявність такої обов`язкової ознаки об`єктивної сторони злочинів, передбачених ст. ст. 366, 367 КК України, як наслідки у виді істотної шкоди охоронюваним законам правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам окремих юридичних осіб або тяжких наслідків.

Також в заяві від 08.04.2024 відсутні інші дані, які в свідчили про наявність ознак злочинів, передбачених ст. ст. 366, 367 КК України, зокрема: складання службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей; невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них.

Фактично заява ОСОБА_3 від 08.04.2024 зводиться до оскарження дій та бездіяльності посадових осіб ВП №3 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, яке має вирішуватися в порядку § 1 Глави 26 Розділу ІІІ КПК України (Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування).

Таким чином, ОСОБА_3 в її заяві не повідомлено даних, які б свідчили про наявність ознак злочинів, передбачених ст. ст. 366, 367 КК України, як і будь-якого іншого злочину.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що відомості, відображені в заяві ОСОБА_3 від 08.04.2024 року, не є такими, що підлягають обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки вони фактично не містять даних про скоєння посадовими особами ВП №3 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області дій, які можуть свідчити про ознаки кримінального правопорушення, а тому в задоволенні її скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 303-307, 309, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Харківської окружної прокуратури Харківської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1