Справа № 204 /4837/23
1-кп / 204 / 375 /24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2024 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

представника потерпілого: ОСОБА_4 ,

потерпілої: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань того ж суду матеріали кримінального провадження №0000117 від 24.03.2023 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.В-Уфалей Челябінської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого водієм, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_6 , 20 березня 2023 року о 14 годині 47 хвилин, перебуваючи на прилеглій території до будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті тривалих неприязних відносин з потерпілою ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, завдав останній два послідовні удари металевою тачкою, попередньо надавши їй прискорення, в область правого стегна потерпілої, в результаті чого спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: синців правого стегна, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 837е від 28.03.2023 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, тобто не є небезпечними для життя.

Умисні дії ОСОБА_6 , які виразилися в умисному легкому тілесному ушкодженні, що мають незначні скороминущі наслідки, кваліфікуються за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ч.1 ст.125 КК України, визнав повністю і підтвердив та не оспорював обставини зазначені в обвинувальному акті, просив суворо не карати. Зазначив, що між ним та потерпілою існують неприязнені відносини, вину він визнає, був неправий, готовий понести покарання згідно закону.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що з обвинуваченим ОСОБА_6 вони є сусідами по будинку. 20 березня 2023 року близько 14.00 год. їй зателефонувала її знайома ОСОБА_8 і повідомила, що вона викликала поліцію, оскільки ОСОБА_6 вирізав її квіти та кущі. ОСОБА_8 попросила ОСОБА_5 вийти до неї. Коли вона вийшла на вулицю, то побачила, що ОСОБА_6 намагається погрузити на тачку зірвані квіти та кущі, щоб вивести їх. ОСОБА_5 сказала, щоб він цього не робив,оскільки це речові докази, а зараз приїде поліція. ОСОБА_6 почав їх ображати нецензурною лайкою, щоб вони йому не заважали. Також, до них підійшла дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_9 , почала заступатися за чоловіка. Між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 почалася сварка, ОСОБА_5 намагалася їх зупинити, і в цей час ОСОБА_6 тачкою збив ОСОБА_5 з них, вона впала. Підтримала думку свого представника ОСОБА_4 та просила призначити покарання на розсуд суду.

Представник потерпілої ОСОБА_4 в судовому засіданні просив призначити покарання на розсуд суду, зазначивши, що він вважає, що обвинувачений не розкаявся та не відшкодував шкоду потерпілій.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що з обвинуваченим ОСОБА_6 вони є сусідами по будинку. 20.05.2023 року о 14:00 годині вона вийшла на вулицю за адресою АДРЕСА_2 , та побачила, як ОСОБА_6 вирізає кущі та квіти. Вона неодноразово викликала працівників поліції. Після того, як вона викликала поліцію, вона зателефонувала ОСОБА_5 , щоб вона також вийшла, ОСОБА_5 вийшла хвилин через 7. ОСОБА_6 взяв тачку та почав збирати вирублені кущі. ОСОБА_5 хотіла зупинити ОСОБА_6 , а він почав бити ОСОБА_5 тачкою по ногах. Все було заснято на камери відеоспостереження. Конфлікт між ними триває останні декілька років. ОСОБА_8 слідкую за квітами, кущами та деревами перед домом. Вона проживає в цьому домі з 2002 році, з ОСОБА_6 в одному домі вони проживають років шість. ОСОБА_5 ніяким чином не перешкоджала обвинуваченому, коли він її бив. Працівникам поліції ОСОБА_8 говорила, що можна взяти відеозапис з камер відеоспостереження будинку навпроти. За останній рік ОСОБА_8 не бачила, щоб обвинувачений ображав потерпілу.

Крім показань потерпілої та свідка, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України, підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими судом у судовому засіданні:

- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_5 від 22.03.2023 року про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, а саме, що ОСОБА_6 20.03.2023 року о 10.30 год., під час конфлікту, завдав їй фізичного болю (а.п.10);

- протоколом огляду від 28.03.2023 року, за участю потерпілої ОСОБА_5 , згідно протоколу, було оглянуто диск з відеозаписом подій від 20.03.2023 року, де на відеозапису мається прилегла територія подвір`я будинку АДРЕСА_2 . При огляді відеозапису, потерпіла ОСОБА_5 вказала на відео на наступний час 14.47.56 20.03.2023 року, на чоловіка, якого звати ОСОБА_6 , який двома руками тримає металеву тачку, якою він, попередньо надавши їй прискорення,завдає удару в область правої ноги, та біля якої стоїть ОСОБА_8 , яка одягнена в червону куртку та чорну шапку, далі перебуває ОСОБА_11 , яка одягнена в сіру шапку, темно-синю куртку та білі штани. Далі, на відео, о 14.47.58 на відео чоловік ОСОБА_6 завдає другого аналогічного удару в область правої ноги потерпілої ОСОБА_5 . Далі, в ході огляду відеозапису, більше жодних ударів ОСОБА_5 завдано не було (а.п.12-16);

- висновком експерта №837е від 28.03.2023 року, згідно якого у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синців правого стегна, що спричиненні від дії тупого (тупих) твердого предмету (предметів), в термін, на який вказує потерпіла, тобто 20.03.2023 року. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, тобто не є небезпечними для життя. (а.п.24-26);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_5 від 25.03.2023 року, з фототаблицею, згідно якого ОСОБА_5 , в присутності понятих, показала та розповіла про механізм спричинення їй - ОСОБА_5 тілесних ушкоджень 20.03.2024 року громадянином ОСОБА_6 (а.п.36-41).

Всі докази у кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_6 отримані у передбаченому Кримінальним процесуальним Кодексом України порядку, є належні та допустимі, тому суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.Недопустимих доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини або доказів та відомостей, які стосуються особи обвинуваченого не має.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що має незначні скороминущі наслідки.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання судом враховуються вимоги, передбачені ст. 65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч.1 ст.125 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, особи обвинуваченого. Так обвинувачений ОСОБА_6 , раніше не судимий, під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебуває, одружений, за місцем проживання характеризується посередньо. Обставин, які пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлено. Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

На підставі викладеного, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу, в межах, визначених санкцією ч.1 ст.125 КК України, що відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого кримінального проступку, особі обвинуваченого, його ставленню до вчиненого, цілям його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Підстав для призначення обвинуваченому покарання з застосуванням положень ст. 69 КК України суд не вбачає.

Ухвалою суду від 14 лютого 2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладанням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.100, 370, 371, 373, 374, 376, 393,395 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченогоч.1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - особисте зобов`язання.

Речові докази: диск з відеозаписом подій від 20.03.2023 року, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0000117 - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000117.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1