Справа №211/54/24 Провадження № 1-кп/211/289/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001330 від 24.11.2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, з середньо-технічною освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст.89 КК України не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України,

встановив:

Угода про визнання винуватості досягнута під час досудового провадження.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 19.11.2023 приблизно о 11 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись поряд із зупинкою громадського транспорту «Автовокзал» по вулиці Дніпровське шосе, 1 в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, познайомився з раніше незнайомим йому ОСОБА_6 .. Надалі, ОСОБА_4 того ж дня, приблизно о 13 годині 00 хвилин, під час спільного проведення часу з потерпілим ОСОБА_6 , перебуваючи поряд із зупинкою громадського транспорту «Автовокзал» по вулиці Дніпровське шосе, 1 в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, звернув увагу на належний потерпілому ОСОБА_6 зарядний пристрій марки «Хіаоті Мі 18w Power bank З» моделі «PLM13ZM» ємністю 10.000 mAh. В цей час у ОСОБА_4 раптово виник корисливий злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим зарядним пристроєм, шляхом обману. Надалі ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та обернення його на власну користь, діючи з корисливих мотивів, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, повідомивши ОСОБА_6 неправдиву інформацію щодо необхідності підзарядити власний мобільний телефон зарядним пристроєм ОСОБА_6 та подальшого його повернення останньому, без реального наміру повернення, попрохав у ОСОБА_6 належний йому зарядний пристрій марки «Хіаоті Мі 18w Power bank 3» моделі «PLM13ZM» ємністю 10.000 mAh, на що потерпілий, будучи введеним в оману, сприймаючи за дійсну повідомлену ОСОБА_4 неправдиву інформацію щодо зобов`язання повернення зарядного пристрою, погодився та добровільно передав вказаний зарядний пристрій ОСОБА_4 . Отримавши вищевказаний зарядний пристрій ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та обернення його на власну користь, діючи умисно, тримаючи зарядний пристрій при собі, місце вчинення злочину покинув. Таким чином, ОСОБА_4 заволодів шляхом обману зарядним пристроєм марки «Хіаоті Мі 18w Power bank 3» моделі «PLM13ZM» ємністю 10.000 mAh, належного потерпілому ОСОБА_6 , та в подальшому розпорядився вказаним майном на власний розсуд, чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілому, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №6383/23 від 25.12.2023 року, на загальну суму 936 гривень 00 копійок.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Крім того, 20.11.2023 приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_4 знаходячись на мікрорайоні Східний-2, в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, зустрів раніше знайомого йому ОСОБА_7 .. Надалі, ОСОБА_4 того ж дня приблизно о 18 годині 00 хвилин, під час спільного проведення часу з потерпілим ОСОБА_7 , перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , звернув увагу на належний потерпілому ОСОБА_7 пристрій для нагрівання тютюну марки «Iqos» моделі «Lіl Hybrid 2.0». В цей час у ОСОБА_4 раптово виник корисливий злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим пристроєм для нагрівання тютюну, повторно, шляхом обману. Надалі, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та обернення його на власну користь, діючи з корисливих мотивів, умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, повідомивши ОСОБА_7 неправдиву інформацію щодо подальшого повернення пристрою для нагрівання тютюну потерпілому, без реального наміру повернення, попрохав у ОСОБА_7 належний йому пристрій для нагрівання тютюну марки «Iqos» моделі «Lіl Hybrid 2.0», на що потерпілий, будучи введеним в оману, сприймаючи за дійсну повідомлену ОСОБА_4 неправдиву інформацію щодо зобов`язання повернення пристрою для нагрівання тютюну, погодився та добровільно передав вказаний пристрій ОСОБА_4 .. Отримавши вищевказаний пристрій для нагрівання тютюну ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та обернення його на власну користь, діючи умисно, повторно, тримаючи пристрій для нагрівання тютюну при собі, місце вчинення злочину покинув. Таким чином ОСОБА_4 повторно заволодів шляхом обману пристроєм для нагрівання тютюну марки «Iqos» моделі «Lіl Hybrid 2.0», належного потерпілому ОСОБА_7 , та в подальшому розпорядився вказаним майном на власний розсуд, чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілому, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №6383/23 від 25.12.2023 року, на загальну суму 849 гривень 15 копійок.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

04.01.2024 між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 470, 472, 473 КПК України. Відповідно до укладеної угоди обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового провадження беззастережно визнав свою винуватість в зазначених діяннях, щиро розкаявся і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.1 ст.190 КК України - обмеження волі строком 2 роки, за ч.2 ст.190 КК України - позбавлення волі строком 2 роки, а на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк та поклавши обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

У судовому засіданні прокурор просив угоду затвердити. Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисникОСОБА_5 також просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Враховуючи вищенаведене та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , відповідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України, надали прокурору ОСОБА_8 письмову згоду на укладання угоди про визнання винуватості.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, відповідно до ст.12 КК України, відноситься донетяжкого злочину.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України, зокрема ст.ст. 470-473, та Кримінального Кодексу України. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні беззастережно визнав свою винуватість у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство); заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно; обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди, що передбачені ст.476 КПК України.

Так, під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, щодо яких він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що вищезазначену угоду про визнання винуватості укладено ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз, не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання за ч.1 ст.190 КК України - обмеження волі строком 2 роки, за ч.2 ст.190 КК України - позбавлення волі строком 2 роки, а на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк та поклавши обов`язки, передбачені ст.76 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України та санкції зазначеної статті.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості.

Процесуальних витрат по справі немає.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 394, 395, 474, 475 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити Угоду про визнання винуватості від 04.01.2024 року, укладену між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001330 від 24.11.2023 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання: за ч.1 ст.190 КК України - обмеження волі строком 2 роки, за ч.2 ст.190 КК України - позбавлення волі строком 2 роки, а на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі: зарядний пристрій марки «Хіаоті Мі 18w Power bank 3» моделі «PLM13ZM» ємністю 10.000 mAh залишити у власності потерпілого ОСОБА_6 ; пристрій для нагрівання тютюну марки «Iqos» моделі «Lіl Hybrid 2.0» залишити у власності потерпілого ОСОБА_7 ..

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1