Справа №461/5174/23
Провадження №1-кп/461/201/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.04.2024 м. Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001449 від 24.05.2023 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червоноград Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, має сина ОСОБА_4 , 2019 р.н., та доньку ОСОБА_5 , 2009 р.н., раніше судимого: 16.05.2022 Пустомитівським районним судом Львівської області за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, покарання не відбуте,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Зайцеве Синельниківського району Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 (хостел), українця, громадянина України, неодруженого, перебуваючого в цивільному шлюбі, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, має доньку ОСОБА_7 , 2015 р.н., раніше судимого: 09.06.2020 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 3 роки, відносно якого в провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001003 від 12.06.2018 про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 Кримінального кодексу України,

з участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , 24.05.2023 близько 14.30 год., перебуваючи на першому поверсі в під`їзді будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, та з метою особистого збагачення, повторно, в умовах воєнного стану, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, стояв на сходовій клітці та спостерігав за відсутністю сторонніх осіб, в цей час як ОСОБА_6 наніс один удар своєю рукою в обличчя потерпілої ОСОБА_9 , від якого остання втратила рівновагу та впала на сходи, після чого, ОСОБА_6 скориставшись безпорадним станом ОСОБА_9 , розкрив її жіночу сумку та заволодів майном останньої, а саме грошовими коштами в сумі 11 000 гривень, посвідченням водія на ім`я ОСОБА_9 та двома банківськими картками «Монобанк» та «Ізі-банк». Після вчинення вищевказаного кримінального правопорушення ОСОБА_6 та ОСОБА_3 покинули місце вчинення кримінального правопорушення, а викрадені кошти розділили між собою.

ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_3 , 24.05.2023 близько 14.30 год., перебуваючи на першому поверсі в під`їзді будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, та з метою особистого збагачення, повторно, в умовах воєнного стану, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, тоді як ОСОБА_3 стояв на сходовій клітці та спостерігав за відсутністю сторонніх осіб, наніс один удар своєю рукою в обличчя потерпілої ОСОБА_9 , від якого остання втратила рівновагу та впала на сходи, після чого, ОСОБА_6 скориставшись безпорадним станом ОСОБА_9 , розкрив її жіночу сумку та заволодів майном останньої, а саме грошовими коштами в сумі 11 000 гривень, посвідченням водія на ім`я ОСОБА_9 та двома банківськими картками «Монобанк» та «Ізі-банк». Після вчинення вищевказаного кримінального правопорушення ОСОБА_6 та ОСОБА_3 покинули місце вчинення кримінального правопорушення, а викрадені кошти розділили між собою.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 та ОСОБА_6 заподіяли потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 11 000 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України не визнав. Показав, що останні 4-5 місяців до його затримання він проживав у м. Львові в хостелі, що по АДРЕСА_3 , де і познайомився з ОСОБА_3 , який також проживав в хостелі, та лише за декілька днів до події - виселився. Пояснив, що він до затримання працював на будівництві, роботу знаходив через телеграм-бот, заробіток був нестабільний, платили йому готівкою або на банківську карту «А-банк», яка належить ОСОБА_3 , останній раз на цю карту за виконані ним будівельні роботи йому заплатили 18.05.2023 чи 19.05.2023 приблизно 2 000 грн. В день коли мали місце події - 24.05.2023 він домовився про зустріч з ОСОБА_12 біля костелу, де останній повинен був дати йому 5 500 грн. за виконану ним роботу. Він в свою чергу подзвонив ОСОБА_3 , щоб віддати йому борг в сумі 3 000 грн., які вже близько місяця був винен йому, та попросив, щоб останній прийшов до нього в хостел і провів його до костелу, бо він не знав де це. В цей ж день вранці він познайомився з ОСОБА_9 , яка також поселилась в хостел і вийшла на покурити, остання запропонувала ОСОБА_13 . В його кімнаті вони пили ОСОБА_13 , були ще декілька хлопців, які проживали в хостелі. Приблизно о 10.00 11.00 год. в хостел прийшов ОСОБА_3 , який також зайшов до них в кімнату. ОСОБА_9 попросила допомогти їй купити наркотики на суму 2 000 - 3 000 гривень, а якщо буде дорожче, то гроші їй підвезуть. Він ж почувши це сказав, що в них сусіди «СБУшники» і вони таким не займаються, сказав, щоб ОСОБА_9 йшла звідси. ОСОБА_9 вийшла в іншу кімнату розмовляти по телефону, а потім разом із свідком ОСОБА_14 взагалі пішла. Він ж з ОСОБА_3 вийшли з приміщення хостелу і піднялись по сходовій клітці поверхом вище покурити. ОСОБА_3 ще вернувся в хостел щось віддати і вони пішли на зустріч з ОСОБА_12 за грошима. Спустившись по сходовій клітці вниз, вони бачили, що ОСОБА_9 лежала в під`їзді на підлозі та біля неї стояв ОСОБА_14 , він ж запитав: «що сталося?», вони відповіли: «нічого», тоді він з ОСОБА_3 пішли по своїх справах, на зустріч до костелу. Він забрав в ОСОБА_12 зароблені ним 5 500 грн., з яких 3 000 грн. віддав борг ОСОБА_3 , а решту залишив собі. Після цього, їх відразу затримали працівники поліції. Стверджує, що потерпіла ОСОБА_9 оговорює його, свідок ОСОБА_15 також оговорює його, оскільки вони не розмовляли про намір пограбувати ОСОБА_9 та вона не могла таке чути, бо такого не було.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України не визнав. Показав, що він приїхав в хостел, щоб забрати в ОСОБА_6 борг в сумі 3000 грн. В кімнаті був він, ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_9 та ще 2-3 людей, які там проживали. Він привітався, випив з ними 50 грам і вони з ОСОБА_6 вийшли з хостелу, піднялись по сходовій клітці поверхом вище, щоб покурити. Потім, він на хвилинку вернувся в хостел, щоб віддати ОСОБА_16 ключ від шафки в хостелі, який був у нього, бо він там колись проживав, а тепер цією шафкою користується ОСОБА_17 . Після цього, він вийшов з хостелу, ОСОБА_6 вже був між 4-тим та 3-тім поверхом під`їзду, і вони пішли по сходовій клітці вниз. На першому поверсі біля сходової клітки лежала ОСОБА_9 без свідомості, поряд стояв ОСОБА_14 , вони ж просто пройшли повз них. Те, що ОСОБА_9 там лежить бачив ще зверху сходової клітки, після того, як віддав ОСОБА_16 ключ і вийшов з приміщення хостелу. Криків ніяких він не чув, що трапилося і чому ОСОБА_9 лежала на підлозі йому не відомо. Таксі переважно заїжджає в двір будинку АДРЕСА_3 , та жодного таксі він там не бачив. Після цього, він з ОСОБА_6 пішли до костелу. ОСОБА_6 пішов на зустріч до ОСОБА_12 , а він зайшов в кафе на пиво. ОСОБА_6 повернувся, віддав йому 3 000 грн. боргу і відразу після цього їх затримали працівники поліції. Йому не було відомо чи були у ОСОБА_9 гроші. Запевняє, що потерпіла ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_15 оговорюють їх, вони не розмовляли про пограбування ОСОБА_9 .

Незважаючи на не визнання вини обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , суд вважає, що факт вчинення ними кримінального правопорушення та винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, підтверджується наступними доказами, які суд, керуючись законом, оцінює з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Показаннями потерпілої ОСОБА_9 , приведеної судом до присяги, яка показала, що вона проживає в м. Одесса, її чоловік працював далекобійником, здійснював рейси з перевезення вантажів. Напередодні подій, вона поїхала в рейс разом з своїм чоловіком. Вечором 23.05.2023 вони приїхали у м. Львів, де чоловік мав справи по роботі, а вона забронювала хостел, що по АДРЕСА_3 , де мала переночувати. 23.05.2023 близько 22.30год. вона поселилася у хостел, що знаходиться на третьому поверсі будинку, що по АДРЕСА_3 . Перед тим, як лягти спати сходила в магазин, де купила коньяк та шоколадку. Повернувшись в хостел, вона випила трішки коньяку та лягла спати. 24.05.2023 близько 09.30год. вона вийшла покурити на загальний балкон, там в цей час стояв ОСОБА_6 , вони познайомились, почали розмовляти, розповідати про себе, він здався їй нормальним та адекватним. Вона попросила у ОСОБА_6 позичити зарядку до телефона та запропонувала йому ОСОБА_13 , який у неї залишився, приблизно 250 грам, він відразу ж погодився. Ще вона спитала ОСОБА_6 де можна купити щось поїсти, бо вона не місцева. Він ж запропонував провести її та показати де неподалік хостелу продають шаурму. Тоді вона разом з ОСОБА_6 пішли в магазин за шаурмою. У неї була сумочка чорного кольору, яку вона тримала на плечі. В магазині вона розраховувалась за шаурму, а ОСОБА_6 відповідно бачив, що у неї були гроші. Вона мала 12 000 гривень, які їй напередодні дав чоловік, з них 2 000 гривень лежали в кишені сумки на різні витрати, з цих грошей вона вечором купувала коньяк та шоколадку, з них і розраховувалася за шаурму, такі були різними купюрами, в тому числі і по 200 гривень, а 10 000 гривень лежали окремо в обкладинці її паспорта, такі були купюрами по 500 гривень. Запропонований нею коньяк вони пішли пити в кімнату де був ОСОБА_6 , там було ще троє чоловіків. Там вона познайомилась з ОСОБА_3 , який в хостелі не проживав та прийшов близько 11-12.00год., а також хлопцем на ім`я ОСОБА_18 . Вони також погодились випити коньяк, який вона принесла. Потім вона дала ОСОБА_6 гроші ще на пляшку коньяку. Пригадує, що у ОСОБА_6 грошей не було, він казав їй про те, що немає грошей, немає роботи. Вона ще запитувала у ОСОБА_6 про те, як він живе в хостелі, якщо у нього немає грошей. Зазначила, що коли вони сиділи в кімнаті хостелу жодних конфліктів з хлопцями не виникало. Десь близько обіду вона попрощалась з чоловіками, підійшла до адміністратора, та попросила викликати їй таксі, яким мала їхати на зустріч до свого чоловіка. Вона спустилася на перший поверх хостелу, разом з нею спустився чоловік на ім`я ОСОБА_18 , який сказав, що проведе її. ОСОБА_18 вийшов на вулицю, щоб подивитися чи вже приїхало таксі, а вона залишилась чекати на першому поверсі хостелу, присіла в холі під`їзду та щось дивилась в телефоні. Тоді до неї підійшли ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , які разом спустилися з верхнього поверху хостелу, вони нічого не говорили, мовчки, несподівано ОСОБА_6 наніс їй удар кулаком в обличчя, від якого вона впала. Коли вона лежала, ОСОБА_6 відкрив її сумку, яка була на плечі, та витягнув з неї всі гроші які в неї були: 10 000 гривень з паспорта, і решту з 2 000 гривень, яка залишилась після зазначених нею покупок, тобто понад 1 000 гривень, які лежали в кишені сумочки, її посвідчення водія та дві банківські картки. ОСОБА_3 в цей час стояв «на шухері», просто стояв поряд, на відстані витягнутої руки, приблизно за один метр від місця завдання їй удару, начебто на варті, щоб за їх діями не спостерігав ніхто з сторонніх осіб. Між собою в цей час ОСОБА_6 та ОСОБА_3 не розмовляли, ОСОБА_6 наніс удар кулаком в обличчя, забрав гроші, та вони вдвох розвернулися і пішли. Вона була в шоковому стані та свідомість не втрачала, лежала та не рухалась, бо боялась, що буде гірше. В неї були розбиті верхня та нижня губа, сильно текла кров та хитались верхні зуби. Коли вона підвелась ОСОБА_3 та ОСОБА_6 вже не було, куди вони ділися їй невідомо, вони просто пішли. Тоді до неї підійшов ОСОБА_18 , який в цей час виходив на вулицю подивитися чи є таксі, та запитав: «що трапилося?», вона разом з ОСОБА_18 піднялись на третій поверх до адміністратора, щоб викликати поліцію. Вона помила обличчя від крові, зателефонувала чоловікові та розповіла, що трапилося. Потім викликала поліцію. Шрам від загоєння ран на обличчі залишився і досі. Вона запам`ятала, що у ОСОБА_6 на руці було татуювання, довгими, великими буквами, а ОСОБА_3 - з темним волоссям. Під час слідчого експерименту вона впізнала ОСОБА_3 , який стояв «на шухері» та ОСОБА_6 , який наніс їй удар та викрав з її сумки гроші, водійське посвідчення та банківські картки. Вже в поліції вона бачила, що у ОСОБА_6 від нанесеного їй удару в зуб пошкоджений палець. Пояснила, що в заяві про вчинення нею злочину вказувала лише про основну викрадену суму грошей 10 000 грн., оскільки не знала чіткої суми, яка залишилася після покупок з 2 000 грн. Ствердила, що дійсно вживала з хлопцями спиртні напої та не була в стані сильного алкогольного сп`яніння, почувала себе добре, все розуміла та усвідомлювала.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 , приведена судом до присяги, надала суду показання про те, що працювала адміністратором в хостелі «Леосфера», ОСОБА_6 протягом тривалого проживав у цьому хостелі, та до нього часто приходив ОСОБА_3 , який раніше також проживав в цьому хостелі. 24.05.2023 о 10.00 год. вона прийняла зміну та приступила до роботи, їй передали, що напередодні в хостел поселилася жіночка з м. Одеса ОСОБА_9 Події мали місце приблизно з 12.00 до 14.00год. До ОСОБА_6 прийшов ОСОБА_3 та вони перебували в кімнаті, вживали спиртні напої, до них також приєдналася ОСОБА_9 . Потім ОСОБА_9 пішла збирати свої речі, а в кімнаті залишились ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , які продовжували випивати. Двері в кімнату були відчинені та вона почула, як ОСОБА_6 та ОСОБА_3 обговорюють, що у ОСОБА_9 є гроші та потрібно якось їх забрати, детально розмови вона не пригадує, але з діалогу зрозуміла, що вони хочуть пограбувати ОСОБА_9 . Потім до неї підійшла ОСОБА_9 та попросила викликати їй таксі, вона викликала таксі через додаток «Уклон», та за хвилину до приїзду такого повідомила, що таксі вже доїжджає. Тоді ОСОБА_9 разом із ще одним із проживаючих в хостелі чоловіків, вийшла з приміщення хостелу. Чи пішли вони разом їй не відомо, просто бачила, що він допомагав їй знести сумки. Після цього, вона відійшла від стійки адміністратора, бо мала ще інші справи в хостелі, тому не бачила як ОСОБА_6 та ОСОБА_3 виходили з кімнати. Вже потім, переглянувши відеозапис камер спостереження, вона побачила, що відразу після ОСОБА_9 , за 2-3 хвилини, за нею вийшли з приміщення хостелу ОСОБА_6 та ОСОБА_3 . Через декілька хвилин ОСОБА_9 повернулась в приміщення хостелу з розбитою губою та окривавленим обличчям. Вона спитала ОСОБА_9 : «що трапилось?, ви так і не сіли в таксі?», запропонувала викликати швидку допомогу та поліцію. ОСОБА_9 повідомила, що її вдарили в обличчя, та сказала: «нічого не треба», від виклику швидкої допомоги та поліції відмовилась. Після цього, ОСОБА_9 помила обличчя та пішла кудись, а за 30 хвилин повернулася вже з поліцією, і розповіла, що її вдарили та пограбували ОСОБА_6 та ОСОБА_3 Пояснювала, що вона присіла на сходах, чекала таксі, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6 спустилися по сходах зверху, підійшли до неї, хтось наніс їй удар в обличчя, та вони пограбували її, забрали гроші. Свідок зазначила, що після події, що відбулася, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 більше в приміщення хостелу не поверталися. Вказала, що бачила, як ОСОБА_9 спочатку вживала спритні напої разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , зауважила, що у неї була не зовсім чітка вимова, однак така не перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння, тобто вона розуміла, що говорить, що робить, куди має їхати і т.д. Їй відомо, що у ОСОБА_9 були гроші, вона бачила їх, бо остання при ній їх витягувала, їй навіть здалось, що ОСОБА_9 ніби хвалилась тим, що у неї є гроші, в розмові чула від неї, що в неї немає фінансових проблем, чоловік її всім забезпечує, їй не проблема оплатити за таксі, відомо це мабуть було також ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001449, 24.05.2023 о 18.30 год. до ЄРДР внесено відомості за заявою ОСОБА_9 , правова кваліфікація: ч.4 ст.186 КК України, згідно короткого викладу обставин: 24.05.2023 приблизно о 14.30 год. ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , перебуваючи в хостелі, що за адресою: АДРЕСА_3 , у період дії воєнного стану на території України, шляхом нанесення тілесних ушкоджень, заволоділи майном потерпілої ОСОБА_9 , а саме грошовими коштами в сумі 10 000грн, посвідченням водія та банківськими картками, чим завдали останній матеріальної шкоди (а.с.118).

Згідно повідомлення зі служби 102, яке зареєстровано ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області в ЄО №16404 від 24.05.2023, на службу 102 надійшло повідомлення про те, що 24.05.2023 о 15.06 по АДРЕСА_3 заявниця ОСОБА_9 , повідомила про те, що приблизно о 14.30 год. в хостелі «Леосфера» на сходовій клітці в під`їзді будинку невідомі особи відкрито викрали її сумку із коштами в сумі 10 000 грн., посвідченням водія, банківськими картками та нанесли тілесні ушкодження, вибили зуби (а.с.119).

Даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 24.05.2023, відповідно до якого прийнято усну заяву від ОСОБА_9 , яка повідомила, що 24.05.2023 о 14.30 год. двоє невідомих їй осіб в під`їзді хостелу по АДРЕСА_3 нанесли їй тілесні ушкодження та відкрито заволоділи її майном, а саме грошовими коштами в розмірі 10 000грн., посвідченням водія та банківськими картками (а.с.120).

Даними протоколу огляду місця події від 24.05.2023, який проведено в період з 17.00год до 17.15год., в присутності понятих, відповідно до якого об`єктом огляду є під`їзд, який розташований по АДРЕСА_3 . Вхід в під`їзд здійснюється через тунель, який розташований по лівій стороні вулиці Дорошенка та праві стороні тунелю. Вхід в під`їзд здійснюється через одностворчасті металеві двері чорного кольору з домофонним механізмом. Підлога в під`їзді з плитки, стіни білого кольору, по лівій стороні розташовані поштові скриньки та електроперемикач. Навпроти входу розташоване дзеркало розміром 50 см на 100см, по правій стороні від якого розташована сходова клітка з металевим поручнем. Обстановка в під`їзді не порушена, будь-яких слідів, рідин не виявлено (а.с.121-123).

Даними протоколу огляду місця події від 24.05.2023, який проведено в період з 18.08год до 19.26год., в присутності понятих, відповідно до якого об`єктом огляду є шафа, що розташована в кімнаті АДРЕСА_4 , яка складається з десяти комірок для зберігання особистих речей мешканців хостелу, в якій виявлено та вилучено наступні речі: шматок фольги, викрутку, мобільний телефон марки Nokia, який вимкнений на момент огляду, металевий пристрій невідомого походження, батарею до мобільного телефону, сумку з засобами особистої гігієни, ігрові карти, сумку синього кольору з речима, балаклаву чорного кольору, футляр чорного кольору з медикаментами, пакет білого кольору з продуктами харчування (а.с.124-126).

Постановою слідчого СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області від 25.05.2023, речі вилучені під час огляду місця події, з шафи, яка розташована в кімнаті №10 хостелу «Леосфера», а саме: шматок фольги, викрутку, мобільний телефон марки Nokia, який вимкнений на момент огляду, металевий пристрій невідомого походження, батарею до мобільного телефону, сумку з засобами особистої гігієни, ігрові карти, сумку синього кольору, балаклаву чорного кольору, футляр чорного кольру з медикаментами, пакет білого кольору з продуктами харчування, - визнано речовими доказами (а.с.155).

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 30.05.2023 на шматок фольги, викрутку, мобільний телефон марки Nokia, який вимкнений на момент огляду, металевий пристрій невідомого походження, батарею до мобільного телефону, сумку з засобами особистої гігієни, ігрові карти, сумку синього кольору, балаклаву чорного кольору, футляр чорного кольору з медикаментами, пакет білого кольору з продуктами харчування, - накладено арешт (а.с. 182-183).

Даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.05.2023, згідно якого ОСОБА_3 затримано 24.05.2023 о 18.00год. по площі Кропивницького, 2 у м. Львові, в порядку ст.208 КПК України. Під час обшуку затриманої особи, в ОСОБА_3 було виявлено та вилучено: гроші 6 купюр номіналом 500 грн, 1 купюра номіналом 200 грн, 1 купюра номіналом 100 грн, 3 купюри номіналом 20 грн, 1 купюра номіналом 5 грн, 1 купюра номіналом 2 грн, мобільний телефон марки «Samsung» з сім-картами, паспорт на ім`я ОСОБА_3 , 2 банківські картки, 2 дисконтні картки, сумка чорного кольору, провідні навушники, кусачки для нігтів, зарядний пристрій, а також одяг ОСОБА_3 чорні спортивні штани та футболка чорного кольору з білими візерунками (а.с. 127-129).

Відеозаписом проведеного затримання та особистого обшуку ОСОБА_3 , переглянутого в судовому засіданні. (а.с.130).

Даними протоколу огляду предмета від 25.05.2023, згідно якого об`єктом огляду є предмети, які були вилучені у ОСОБА_3 під час затримання та особистого обшуку, а саме: гроші 6 купюр номіналом 500 грн, 1 купюра номіналом 200 грн, 1 купюра номіналом 100 грн, 3 купюри номіналом 20 грн, 1 купюра номіналом 5 грн, 1 купюра номіналом 2 грн, із зазначеними серіями та номерами, мобільний телефон марки «Samsung L320» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , чорного кольору з відколотим екраном, у нижній частині, тріщинами по всій дисплейній частині, з сім-картою «Lifecell», паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_3 , 2 банківські картки «А-банк» та «Sense», 2 дисконтні картки магазинів, сумка шкіряна чорного кольору «Polo», провідні навушники чорного кольору, кусачки для нігтів, зарядний пристрій типу USB з зарядним пристроєм «Hoco», а також одяг ОСОБА_3 чорні спортивні штани «NB» та футболка чорного кольору з білими візерунками «Adidas» (а.с. 158-162).

Постановою слідчого СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області від 25.05.2023, вище зазначені речі вилучені під час затримання та особистого обшуку ОСОБА_3 , - визнано речовими доказами (а.с.163).

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 30.05.2023 на гроші в купюрі номіналом 500 грн, 1 купюра номіналом 200 грн, 1 купюра номіналом 100 грн, 3 купюри номіналом 20 грн, 1 купюра номіналом 5 грн, купюра номіналом 2 грн, мобільний телефон марки «Samsung L320» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-картою «Lifecell», паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_3 , 2 банківські картки, 2 дисконтні картки магазинів, сумку чорного кольору, провідні навушники, кусачки для нігтів, зарядний пристрій, а також одяг ОСОБА_3 штани спортивні та футболку з білими візерунками, - накладено арешт (а.с. 180-181).

Даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.05.2023, згідно якого ОСОБА_6 затримано 24.05.2023 о 18.00год. по площі Кропивницького, 2 у м. Львові, в порядку ст.208 КПК України. Під час обшуку затриманої особи, в ОСОБА_6 було виявлено та вилучено: мобільний телефон, банківську карту № НОМЕР_3 , грошові кошти: 4 купюри номіналом 500 грн, 1 купюра номіналом 200 грн, 2 купюри номіналом 100 грн, 1 купюра номіналом 50 грн, 1 купюра номіналом 1 грн, шорти темно синього кольору, кофту зеленого кольору, кепку чорного кольору (а.с.131-135).

Відеозаписом проведеного затримання та особистого обшуку ОСОБА_6 , переглянутого в судовому засіданні. (а.с.136).

Даними протоколу огляду предмета від 25.05.2023, згідно якого об`єктом огляду є предмети, які були вилучені у ОСОБА_6 під час затримання та особистого обшуку, а саме: мобільний телефон марки «Самсунг а 10» чорного кольору в чохлі жовто-прозорого кольору з розбитим дисплеєм, грошові кошти: 4 купюри номіналом 500 грн, 1 купюра номіналом 200 грн, 2 купюри номіналом 100 грн, 1 купюра номіналом 50 грн, 1 купюра номіналом 1 грн, банківська карта «А-банк» № НОМЕР_3 , шорти темно синього кольору фірми «Slazenger» з білими поясами по боках, кофта зеленого кольору, кепка чорного кольору (а.с.156).

Постановою слідчого СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області від 25.05.2023, вище зазначені речі вилучені під час затримання та особистого обшуку ОСОБА_6 , - визнано речовими доказами (а.с.157).

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 30.05.2023 на мобільний телефон, банківську карту № НОМЕР_3 , грошові кошти: 4 купюри номіналом 500 грн, 1 купюра номіналом 200 грн, 2 купюри номіналом 100 грн, 1 купюра номіналом 50 грн, 1 купюра номіналом 1 грн, шорти темно синього кольору, кофту зеленого кольору, кепку чорного кольору, - накладено арешт (а.с. 178-179).

Протоколом огляду предметів від 27.05.2023, згідно якого проведено огляд диска, із відеозаписом камер внутрішнього відеоспостереження хостелу «Леосфера», що по АДРЕСА_3 , на якому наявні три файли із відеозаписами відеоспостереження хостелу, які були здійснені 24.05.2023 в період з 14.29 год. по 14.43 год., на яких зафіксовано, що 24.05.2023 о 14:29:28 год. невідома особа жіночої статі, одягнена в одяг чорного кольору, світлим волоссям та чорним портфелем за спиною заходить в приміщення хостелу «Леосфера», що за адресою: АДРЕСА_3 . О 14:32:05 год. невідомі особи чоловічої статі, середньої тіло будови, один з яких одягнений в кофту зеленого кольору, з чорною кепкою на голові та шортах чорного кольору, інший одягнений в одяг чорного кольору та з портфелем чорного кольору за спиною виходять з приміщення хостелу «Леосфера». О 14:34:13 год. невідома особа чоловічої статі, середньої тіло будови, одягнений в одяг чорного кольору та вже без портфелю чорного кольору за спиною заходить до приміщення хостелу «Леосфера», після чого заходить в приміщення однієї з кімнат, а о 14:34:39 покидає приміщення вищевказаного хостелу. О 14:43:16 год. невідома особа жіночої статі, одягнена в одяг чорного кольору, світлим волоссям та чорним портфелем за спиною заходить в приміщення хостелу «Леосфера», з побитим обличчям та прямує до ванної кімнати, яка розміщена в приміщенні вищевказаного хостелу (а.с.137-140).

Дослідженим в судовому засіданні відеозаписом камери внутрішнього відеоспостереження хостелу « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що по АДРЕСА_3 , на якому зафіксовано, як 24.05.2023 о 14:29:28 год. особа жіночої статі, візуально схожа на потерпілу ОСОБА_9 заходить в приміщення хостелу «Леосфера», де сидить адміністратор, та остання повідомляє їй, що таксі марки «Volkswagen Polo», білого кольору, н.з. НОМЕР_4 , прибуде через 1 хвилину. В цей ж час в приміщення хостелу, де сидить адміністратор, з однієї з кімнат виходить особа чоловічої статі, з лисиною на голові, в чорних спортивних штанах та в чорній з голубим кофті. О 14:29:45 як особа, візуально схожа на потерпілу ОСОБА_9 , так і особа чоловічої статі, з лисиною на голові, виходять з приміщення хостелу. О 14:32:05 год. особи чоловічої статі, візуально схожі на обвинувачених ОСОБА_6 , який одягнений в кофту зеленого кольору, з чорною кепкою на голові та шортах чорного кольору, та ОСОБА_3 , який одягнений в чорні спортивні штани та футболка чорного кольору з білими візерунками, виходять з приміщення хостелу «Леосфера». О 14:34:13 год. особа візуально схожа на ОСОБА_3 повертається до приміщення хостелу, заходить в приміщення однієї з кімнат, а о 14:34:39 покидає приміщення вищевказаного хостелу. О 14:43:16 год. особа жіночої статі, візуально схожа на потерпілу ОСОБА_9 разом з особою, чоловічої статі, з лисиною на голові, в чорних спортивних штанах та в чорній з голубим кофті, заходять в приміщення хостелу «Леосфера». В особи жіночої статі, візуально схожої на потерпілу ОСОБА_9 розбите обличчя. Адміністратор запитує у жінки: «ви що в таксі не сіли?», натомість відповідає їй особа, чоловічої статі, з лисиною на голові, візуально схожа на свідка ОСОБА_14 : «подивись що наробили». Особа жіночої статі, візуально схожа на потерпілу ОСОБА_9 з побитим обличчям прямує до ванної кімнати (а.с.141).

Постановою слідчого СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області від 27.05.2023, DVD-R диск з відеозаписом камери внутрішнього відеоспостереження хостелу « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що по АДРЕСА_3 , - визнано речовими доказами (а.с.175).

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 25.05.2023, який оформлено відповідно до приписів ст.104 КПК України, та зазначену слідчу (розшукову) дію проведено в присутності понятих із дотриманням вимог ст.228 КПК України. Перед пред`явленням для впізнання потерпіла ОСОБА_9 пояснила, що зможе впізнати осіб, які вчинили на неї напад, по волоссю, тілобудові та сукупністю ознак на обличчі. В ході проведення пред`явлення особи для впізнання потерпіла ОСОБА_9 впізнала особу, котра причетна до вчинення на неї нападу та перебувала в під`їзді будинку АДРЕСА_3 в момент коли їй інша особа наносила удари, назвавши сукупність ознак, за якими його впізнає, вказала, що зустрічала його раніше в хостелі, і цією особою виявився ОСОБА_3 (а.с. 164-168).

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 25.05.2023, який оформлено відповідно до приписів ст.104 КПК України, та зазначену слідчу (розшукову) дію проведено в присутності понятих із дотриманням вимог ст.228 КПК України. Перед пред`явленням для впізнання потерпіла ОСОБА_9 пояснила, що зможе впізнати осіб, які вчинили відносно неї грабіж, за такими ознаками: волосся, татуювання на руках, тілобудова. В ході проведення пред`явлення особи для впізнання потерпіла ОСОБА_9 впізнала особу, котра вчинила відносно неї грабіжний напад, назвавши сукупність ознак, за якими його впізнає, а саме: волосся, татуювання, тілобудова, вказала, що раніше познайомила з ним, і цією особою виявився ОСОБА_6 (а.с. 169-173).

Даними протоколу слідчого експерименту від 24.05.2023, проведеного за участі потерпілої ОСОБА_9 , в присутності понятих, під час якого ОСОБА_9 розповіла та відтворила на місці як вона 24.05.2023 о 14.30год. виселялася з хостелу, що знаходиться на третьому поверсі будинку АДРЕСА_3 , викликала таксі та спустилась разом з особою чоловічої статі, який проживав в сусідній кімнаті хостелу, на перший поверх. Дана особа пішла на вулицю, щоб подивитися чи приїхало таксі. Коли вона стояла біля сходів на першому поверсі під`їзду будинку до неї з верхнього поверху спустилися двоє чоловіків, які також проживали в хостелі на ім`я ОСОБА_19 та ОСОБА_20 . Вони підійшли до неї, ОСОБА_19 наніс їй один удар кулаком в обличчя, від якого вона втратила рівновагу та впала. Тоді ОСОБА_19 витягнув з її сумочки чорного кольору гроші в сумі 11 000 гривень, з яких 10 000 грн. купюрами по 500 грн., а решта 1 000 грн. дрібними купюрами по 200, 100, 50 та 20 грн., посвідчення водія на її ім`я, дві банківські картки банку «Монобанк» та «Ізі-банк». Відразу після цього ОСОБА_19 та ОСОБА_20 вийшли з під`їзду будинку на вулицю (а.с.184-186).

Відеозаписом проведеного слідчого експерименту, переглянутого в судовому засіданні. (а.с.187).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №419 від 25.05.2023, у потерпілої ОСОБА_9 на час проведення судово-медичної експертизи виявлено рани на шкірі, червоній каймі і слизовій оболонці верхньої губи зліва, на слизовій оболонці нижньої губи зліва, садна на червоній каймі, на шкірі верхньої губи зліва, на шкірі нижньої губи зліва, крововилив на слизовій оболонці ясен, в проекції 21-го зуба. При обстеженні лікарем стоматологом хірургом консультантом бюро вказано про наявність «неповного вивиху 21 та 22 зубів». Вказана травма верхньої і нижньої губ і неповний вивих 21, 22 зубів утворились внаслідок контакту вказаних ділянок із тупим предметом, могли виникнути 24 травня 2023р. при ударі кулаком в ділянку рота. Неповні вивихи 21 та 22 зубів, що потребують лікування та рана на верхній губі відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Рана на слизовій оболонці нижньої губи, садна, крововилив відносяться до легкого ступеня тяжкості (а.с.176).

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинувачених та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Розглядаючи кримінальне провадження відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд розцінює невизнання вини обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_3 як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення та уникнення кримінальної відповідальності за вчинене, та вважає, що сукупністю зібраних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів вина обвинувачених доведена в повному обсязі.

Доводи обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_3 про те, що вони не наносили удар та не викрадали майно потерпілої ОСОБА_9 , на заслуговують на увагу суду, оскільки такі доводи повністю спростовуються зазначеними вище доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Визнаючи ОСОБА_6 та ОСОБА_3 винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, суд звертає особливу увагу на наступні докази, що спростовують доводи обвинувачених про те, що вони не викрадали майно потерпілої та вказують на їх беззаперечну винуватість у вчиненні вказаного злочину: з досліджених в судовому засіданні відеозаписів з камер внутрішнього відеоспостереження хостелу « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що по АДРЕСА_3 чітко видно, що обвинувачені виходять з приміщення хостелу за декілька хвилин після потерпілої, а після цього потерпіла повертається з розбитим обличчям; даними протоколу огляду предмету, диску із записами камери відеоспостереження; даними протоколів пред`явлення осіб для впізнання, згідно яких потерпіла ОСОБА_9 впізнала обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , як осіб які нанесли їй удар та заволоділи її майном; даними протоколів оглядів предметів, вилучених під час затримання та особистих обшуків обвинувачених; постановами про визнання їх речовими доказами; даними протоколу слідчого експерименту від 24.05.2023, під час якого потерпіла розповіла та показала, як обвинувачений ОСОБА_6 наніс їй удар в обличчя та викрав майно з її сумочки, а ОСОБА_3 стояв поряд та спостерігав за обстановкою, показаннями свідка ОСОБА_15 адміністратора в хостелу «Леосфера», яка ствердила, що чула, як обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , перебуваючи в кімнаті хостелу, розмовляли між собою про те, як пограбувати потерпілу ОСОБА_9 , вийшли з хостелу за декілька хвилин після неї, після чого потерпіла повернулася з розбитим обличчям; показаннями потерпілої ОСОБА_9 , якою вказано обставини вчинення щодо неї кримінального правопорушення та чітко на обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , як на осіб, які нанесли їй удар та відкрито заволоділи її майном.

При цьому, суд не має підстав не вірити показанням свідка ОСОБА_15 адміністратора хостелу, та потерпілої ОСОБА_9 , оскільки така до дня вчинення кримінального правопорушення з обвинуваченими знайома не була, судом не здобуто доказів чи підстав з яких свідок чи потерпіла можуть оговорювати обвинувачених, а тим більше після попередження про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань у відповідності до вимог ст.384 КК України.

Враховуючи, що показання потерпілої ОСОБА_9 дані нею безпосередньо в судовому засіданні є послідовними, відповідають обставинам справи, підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_15 , а також дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які, відповідно до ст.85, 86 КПК України, визнані судом належними та допустимими, тому суд бере їх за основу при постановленні даного вироку.

Доводи сторони захисту про те, що грошові кошти вилучені в обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_3 не відповідають сумі викрадених грошей про які вказує потерпіла ОСОБА_9 , не спростовують факт викрадення грошей обвинуваченими в потерпілої, оскільки до затримання обвинувачених пройшло більше трьох годин, та за цей проміжок часу вони могли розпорядитися викраденими коштами на власний розсуд. Наявність в потерпілої грошових коштів підтверджується показами самої потерпілої ОСОБА_9 , а також свідка ОСОБА_15 , яка вказувала на наявність грошей у потерпілої, якими вона хвалилася.

За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши об`єктивно досліджені у судовому засіданні, відповідно до вимог ст.ст.85, 86, 94 КПК України, вказані вище всі докази, надані сторонами кримінального провадження, в їх сукупності, враховуючи їх логічність, послідовність та узгодженість між собою, суд повно та всебічно з`ясував та встановив під час судового розгляду обставини вчинення кримінального правопорушення, та суд приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України в судовому засіданні доведена повністю.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що протиправними діями обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.186 КК України.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.4 ст.186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, в умовах воєнного стану.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.4 ст.186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, зокрема те, що згідно із ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч.4 ст.186 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, та є умисним, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність, також суд враховує й фактичні обставини вчиненого злочинного діяння та відношення обвинуваченого до скоєного, зокрема те, що він свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, у вчиненому не розкаявся, завдану потерпілій шкоду не відшкодував.

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.

Також суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який є особою молодого віку, має зареєстроване місце проживання у Дніпропетровській області та протягом кількох місяців проживав у м. Львові в хостелі, неодружений, має малолітню доньку ОСОБА_7 , 2015 р.н., яка залишилась проживати разом з матір`ю в Дніпропетровській області, з 2017 року перебуває на обліку у лікаря психіатра КНП «Синельниківської ЦМЛ», на обліку у нарколога не перебуває, тривалий час не працює, раніше судимий за вчинення корисливого злочину, та вчинив злочин в період іспитового строку, що свідчить про сталість його незаконної поведінки. При цьому суд також враховує, в провадженні Синельківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України.

Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини справи, за яких вчинено діяння, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, роль ОСОБА_6 у його вчиненні, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого, суд вважає, що останньому відповідно до принципу індивідуалізації покарання необхідно призначити покарання у межах санкції ч.4 ст.186 КК України у виді позбавлення волі, що відповідає загальним засадам призначення покарання, викладеним у ст.65 КК України, та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів у відповідності до вимог ст.50 КК України.

Підстав для застосування вимог ст.ст.69, 75 КК України судом не встановлено.

Окрім цього, судом встановлено, що вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.06.2020 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, призначено покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі та звільнено від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 3 (три) роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Відповідно до п.18 Постанови Верховного Суду від 14.09.2021 (справа № 127/25037/17, провадження № 51-4700км20) у випадку вчинення злочину під час іспитового строку, покарання, від якого особа була звільнена з випробуванням, вважається невідбутою частиною покарання та стає реальним, яке має приєднуватися до покарання за новим вироком. Таким чином, законодавець звільнення від покарання з випробуванням не вважає невід`ємною частиною покарання, призначеного попереднім вироком, а лише способом виконання такого покарання, який змінюється на реальне відбування покарання у випадку вчинення нового злочину під час іспитового строку.

Згідно положень ч.3 ст.78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Враховуючи викладене, виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що ОСОБА_6 вчинив нове кримінальне правопорушення в період іспитового строку за попереднім вироком суду, в силу вимог ч.3 ст.78 КК України, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання із застосуванням вимог ст.71 КК України, та до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Оскільки судом призначено ОСОБА_6 покарання у виді реального позбавлення волі, запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів, починаючи з дати проголошення даного судового рішення (тобто до 02.06.2024).

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 слід обчислювати з часу його фактичного затримання, а саме з 24.05.2023. Окрім цього, у строк покарання ОСОБА_6 підлягає зарахуванню строк перебування його під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, зокрема те, що згідно із ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч.4 ст.186 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, та є умисним, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність, також суд враховує й фактичні обставини вчиненого злочинного діяння та відношення обвинуваченого до скоєного, зокрема те, що він свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, у вчиненому не розкаявся, завдану потерпілій шкоду не відшкодував.

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Також суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який є особою молодого віку, має зареєстроване місце проживання у Львівській області, розлучений, має сина ОСОБА_4 , 2019 р.н., та доньку ОСОБА_5 , 2009 р.н., які залишились проживати разом з матір`ю, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, не працює, раніше судимий за вчинення корисливого злочину, покарання за яким не відбуте, що свідчить про сталість його незаконної поведінки.

Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини справи, за яких вчинено діяння, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, роль ОСОБА_3 у його вчиненні, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого, суд вважає, що останньому відповідно до принципу індивідуалізації покарання необхідно призначити покарання у межах санкції ч.4 ст.186 КК України у виді позбавлення волі, що відповідає загальним засадам призначення покарання, викладеним у ст.65 КК України, та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів у відповідності до вимог ст.50 КК України.

Підстав для застосування вимог ст.ст.69, 75 КК України судом не встановлено.

Окрім цього, судом встановлено, що вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.05.2022 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України, призначено покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт. Згідно довідки Червоноградського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області від 04.042024, ОСОБА_3 по вищевказаному вироку відпрацював 5 годин громадських робіт.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив дане кримінальне правопорушення після постановлення вироку Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.05.2022, але до повного відбуття останнім покарання, йому слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком на підставі ст.71 КК України, а саме 40 годин громадських робіт.

На підставі ст.72 КК України частину невідбутого покарання за вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.05.2022 у виді 40 годин громадських робіт слід перевести в позбавлення волі з розрахунку, що 1 день позбавлення волі відповідає 8 годинам громадських робіт.

Оскільки судом призначено ОСОБА_3 покарання у виді реального позбавлення волі, запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів, починаючи з дати проголошення даного судового рішення (тобто до 02.06.2024).

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 слід обчислювати з часу його фактичного затримання, а саме з 24.05.2023. Окрім цього, у строк покарання ОСОБА_3 підлягає зарахуванню строк перебування його під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду.

Арешти, накладені на майно, згідно ухвал слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 30.05.2023 року, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, слід скасувати.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 /вісім/ років.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.06.2020 6 /шість/ місяців позбавлення волі, остаточно призначити покарання ОСОБА_6 8 /вісім/ років 6 /шість/ місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_6 до вступу вироку у законну силу - залишити без змін, але не більше ніж на 60 днів, починаючи з дати проголошення даного судового рішення (тобто до 02.06.2024).

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 24.05.2023, тобто з часу його фактичного затримання, зарахувавши у строк відбування покарання термін перебування під вартою.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 /сім/ років 6 /шість/ місяців.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.05.2022 40 /сорок/ годин громадських робіт, що згідно положень ст.72 КК України, становитиме 5 /п`ять/ днів позбавлення волі, та остаточно призначити покарання ОСОБА_3 покарання 7 /сім/ років 6 /шість/ місяців 5 /п`ять/ днів позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_3 до вступу вироку у законну силу - залишити без змін, але не більше ніж на 60 днів, починаючи з дати проголошення даного судового рішення (тобто до 02.06.2024).

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 24.05.2023, тобто з часу його фактичного затримання, зарахувавши у строк відбування покарання термін перебування під вартою.

Скасувати арешти накладені згідно ухвал Личаківського районного суду м. Львова від 30.05.2023 на:

-мобільний телефон, банківську карту № НОМЕР_3 , грошові кошти: 4 купюри номіналом 500 грн, 1 купюра номіналом 200 грн, 2 купюри номіналом 100 грн, 1 купюра номіналом 50 грн, 1 купюра номіналом 1 грн, шорти темно синього кольору, кофту зеленого кольору, кепку чорного кольору;

-гроші в купюрі номіналом 500 грн, 1 купюра номіналом 200 грн, 1 купюра номіналом 100 грн, 3 купюри номіналом 20 грн, 1 купюра номіналом 5 грн, купюра номіналом 2 грн, мобільний телефон марки «Samsung L320» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-картою «Lifecell», паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_3 , 2 банківські картки, 2 дисконтні картки магазинів, сумку чорного кольору, провідні навушники, кусачки для нігтів, зарядний пристрій, а також одяг ОСОБА_3 штани спортивні та футболку з білими візерунками;

-шматок фольги, викрутку, мобільний телефон марки Nokia, який вимкнений на момент огляду, металевий пристрій невідомого походження, батарею до мобільного телефону, сумку з засобами особистої гігієни, ігрові карти, сумку синього кольору, балаклаву чорного кольору, футляр чорного кольору з медикаментами, пакет білого кольору з продуктами харчування.

Речові докази:

- DVD-R диск з відеозаписом камери внутрішнього відеоспостереження хостелу «Леосфера», що по вул. Дорошенка, 18 у м. Львові, який постановою слідчого СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області від 27.05.2023 визнаний речовим доказом та приєднаний приєднаний до матеріалів справи - залишити при справі;

- грошові кошти: 6 купюр номіналом 500 грн, 1 купюра номіналом 200 грн, 1 купюра номіналом 100 грн, 3 купюри номіналом 20 грн, 1 купюра номіналом 5 грн, 1 купюра номіналом 2 грн., які згідно постанови слідчого СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області від 25.05.2023 визнані речовими доказами та поміщені в камеру зберігання речових доказів ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, повернути по приналежності ОСОБА_9 ;

- грошові кошти: 4 купюри номіналом 500 грн, 1 купюра номіналом 200 грн, 2 купюри номіналом 100 грн, 1 купюра номіналом 50 грн, 1 купюра номіналом 1 грн, які згідно постанови слідчого СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області від 25.05.2023 визнані речовими доказами та поміщені в камеру зберігання речових доказів ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, повернути по приналежності ОСОБА_9 ;

- мобільний телефон марки «Samsung L320» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-картою «Lifecell», паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_3 , 2 банківські картки, 2 дисконтні картки магазинів, сумку чорного кольору, провідні навушники, кусачки для нігтів, зарядний пристрій, а також одяг ОСОБА_3 штани спортивні та футболку з білими візерунками, які згідно постанови слідчого СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області від 25.05.2023 визнані речовими доказами та поміщені в камеру зберігання речових доказів ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, повернути по приналежності ОСОБА_3 ;

- мобільний телефон «Самсунг», банківську карту № НОМЕР_3 , шорти темно синього кольору, кофту зеленого кольору, кепку чорного кольору, які згідно постанови слідчого СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області від 25.05.2023 визнані речовими доказами та поміщені в камеру зберігання речових доказів ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, повернути по приналежності ОСОБА_6 ;

- шматок фольги, викрутку, металевий пристрій невідомого походження, пакет білого кольору з продуктами харчування, які згідно постанови слідчого СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області від 25.05.2023 визнані речовими доказами та поміщені в камеру зберігання речових доказів ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, знищити;

- мобільний телефон марки Nokia, який вимкнений на момент огляду, батарею до мобільного телефону, сумку з засобами особистої гігієни, ігрові карти, сумку синього кольору, балаклаву чорного кольору, футляр чорного кольору з медикаментами, які згідно постанови слідчого СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області від 25.05.2023 визнані речовими доказами та поміщені в камеру зберігання речових доказів ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, повернути по приналежності ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Галицький районний суд м. Львова.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1