Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження№ 1-кп/733/8/24
Єдиний унікальний №733/607/21
Вирок

Іменем України

20 лютого 2024 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду м. Ічня кримінальне провадження № 0000265 від 13.05. 2021 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, засудженого 29 жовтня 2021 року вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області за ч. 1 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України до 240 годин громадських робіт, з яких 180 годин є не відбутими,

в здійсненні кримінального правопорушення (проступку) , передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

та обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до вироку Ічнянського районного суду Чернігівської області від 29.10.2019 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України до 240 ( двохсот сорока ) годин громадських робіт. 13 липня 2020 року він був поставлений на облік до Ічнянського РС філії ДУ Центр пробації в Чернігівській області та був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, а також з наслідками за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

ОСОБА_3 , будучи ознайомлений з порядком відбування призначеного судом покарання та попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, згідно наказу Комунального підприємства Ічнянське ВУЖКГ , та розробленого графіку виходу на роботу в липні - серпні , та вересні 2020 року на громадські роботи ОСОБА_3 , повинен був відпрацювати 240 годин громадських робіт протягом липня -вересня 2020 року.

Однак, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно- небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, систематично не виконував встановлені обов`язки, порушував порядок та умови відбування покарання, громадські роботи не відбував без поважних причин, хоча був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, та неодноразово попереджений про наслідки у разі ухилення від відбування покарання, внаслідок чого, станом на 11.05.2021 року не відбув 180 годин із 240 годин громадських робіт за вироком суду, чим порушив порядок і умови відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Згідно ст. 12 ККУ кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , віднесено до кримінального проступку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального проступку визнав повністю та підтвердив всі обставини вчинення кримінального правопорушення, які зазначені в обвинувальному акті, в останньому слові вину визнав.

У зв`язку з визнанням обвинуваченим вини в повному обсязі, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та визначив обсяг доказів, що підлягають дослідженню, обмежившись його допитом та вивченням матеріалів справи, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

За встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку доведена повністю, та його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.389 КК України, а саме: ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При вивченні особи обвинуваченого встановлено, що він є громадянином України, українець, з середньою освітою , неодружений, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо , раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Згідно ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд вважає щире каяття в скоєному та активне сприяння розкриття кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України - відсутні.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані про особу ОСОБА_3 , його щире каяття, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо тільки в реальній ізоляції його від суспільства, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, із застосуванням до нього покарання передбаченого санкцією даної статті.

В силу ч. 1 ст. 71 та п. б. ч.2 ст. 72 КК України, враховуючи, що ОСОБА_3 після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, враховуючи при цьому, що одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Підстави для застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України, відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню - відсутні.

Запобіжний захід під час досудового розслідування обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці.

Відповідно до ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України, до зазначеного покарання за вироком суду частково приєднати невідбуте ним покарання за попереднім вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 29.10.2019 року, остаточно призначивши обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді 4 місяців 22 днів арешту.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_3 не обирати.

Початок строку відбування покарання у виді арешту обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 .

Речові докази - особова справа №17/2019 , яка передана для зберігання начальнику Ічнянського РС філії ДУ Центр пробації в Чернігівській області, залишити Ічнянському РС філії ДУ Центр пробації в Чернігівській області.

Вирок може бути оскаржений в Чернігівський апеляційний суд через Ічнянський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання такої апеляційної скарги, вирок якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії вироку, а учасникам, які не були присутні в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1