Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1901/24
У Х В А Л А

01.04.2024 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів клопотання слідчого СВ ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000189 від 17 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Виноградівського районного суду Закарпатської області надійшло слідчого СВ ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000189 від 17 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 16 березня 2024 року за у напрямку 70 прикордонного знаку на відстані 100 метрів до державного кордону України в межах смт. Вилок, Берегівського району працівниками прикордонної служби було виявлено чотирьох осіб чоловічої статі: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає у АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає у АДРЕСА_3 , уродженця м. Львів, Львівської області, які намагалися перетнути державний кордон України за грошову винагороду.

Відомості про кримінальне правопорушення, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000189 від 17 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

28 березня 2024 року, слідчим слідчого відділу відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу поліції лейтенантом поліції ОСОБА_3 було проведено обшук за адресою АДРЕСА_4 , а саме територія вказаного дворогосподраства і будинок, в ході якого було виявлено мобільний телефон марки «Ксяомі» сірого кольору, належний на правах приватної власності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканцю вищевказаної адреси, який поміщено до спеціального пакету НПУ СУ № WAR0003405.

Згідно постанови слідчого ОСОБА_3 від 28.03.2024 року мобільний телефон марки «Ксяомі» сірого кольору, належний на правах приватної власності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканцю вищевказаної адреси, який поміщено до спеціального пакету НПУ СУ № WAR0003405, визнано речовим доказом по кримінальному провадженню №0000189 від 17.03.2024 року.

Вказаний мобільний телефон марки «Ксяомі» сірого кольору, належний на правах приватної власності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканцю вищевказаної адреси, який поміщено до спеціального пакету НПУ СУ № WAR0003405 має значення для вказаного кримінального правопорушення та необхідний для подальшого проведення слідчих дій. Крім цього, у пам`яті мобільного телефону могли зберегтися докази вчинення кримінального правопорушення, дослідження яких, шляхом додаткового огляду, необхідне для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, з метою запобігання зникненню, втраті чи частковому знищенню речових доказів по даному кримінальному провадженню, проосить накласти арешт на вказані речові докази.

Під час розслідування кримінального провадження, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, з метою проведення експертиз, щодо встановлення обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та з метою збереження речових доказів, які підлягають дослідженню та можуть містити на собі сліди кримінального правопорушення.

Слідча, що звернулася до суду із клопотанням в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву, в якій просить проводити розгляд клопотання без її участі, просить таке задовольнити. Клопотання вважає таким, що підлягає до задоволення, як повністю обґрунтоване та підставне.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього матеріали, приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема, арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною другою цієї статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні органу досудового розслідування знаходяться матеріали кримінального провадження, за №0000189 від 17 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань в кримінальному провадженні від 17.03.2024 року.

У клопотанні про арешт майна слідчим наведені відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, які в сукупності з доданими до клопотання матеріалами дають слідчому судді підстави для висновку, що було вчинене кримінальне правопорушення, про яке зазначається в клопотанні.

Зазначені обставини підтверджують наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди (ч. 2 ст. 167 КПК України).

Слідчим доведена необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першоїстатті 170 цього Кодексу(ч. 1ст. 173 КПК України) в частині вилученого майна під час обшуку 28.03.2024, який проводився за адресою АДРЕСА_4 .

Вилучене майно в порядку ст.ст. 167-168 КПК України є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Обшук, в результаті якого були вилучено майно, на яке слідчий просить накласти арешт, проведений 28.03.2023 року, з клопотанням про арешт майна остання звернулася в той же день.

Відтак клопотання про арешт майна подано з дотриманням строку, визначеного ч. 5 ст. 171 КПК України.

Метою накладення арешту є збереження речових доказів, з метою унеможливити розпоряджатися вищевказаним майном, щоб запобігти зникненню, втраті або пошкодженню відповідного майна.

Підставою для накладення арешту є те, що вилучені предмети, відповідно до ст.98 КПК України визнані речовими доказами згідно постанови слідчого, а тому виникла необхідність у кримінальному провадженні вжити заходи щодо збереження речових доказів у вигляді арешту вказаного майна та проведення експертиз.

За змістом ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно постанови слідчого ОСОБА_3 від 28.03.2024 року мобільний телефон марки «Ксяомі» сірого кольору, належний на правах приватної власності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканцю вищевказаної адреси, який поміщено до спеціального пакету НПУ СУ № WAR0003405, визнано речовим доказом по кримінальному провадженню №0000189 від 17.03.2024 року.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження матеріали, беручи до уваги те, що вилучене майно, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а також враховуючи правову підставу для арешту майна, можливість використання цієї речі як доказу, наслідки арешту, з огляду на завдання кримінального провадження, застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є можливим.

Необхідність накладення арешту на вказане тимчасово вилучене майно обумовлена тим, що застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження надасть можливість провести належне розслідування кримінального провадження, забезпечить виконання вимог ст. 2, 9, 28, 94 КПК України щодо реалізації завдань кримінального провадження, забезпечення повного, всебічного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки та прийняття законного і обґрунтованого рішення.

Таким чином, вилучене відповідно до протоколу обшуку від 28 березня 2024 року майно, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

З цих підстав клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000189 від 17.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Ксяомі» сірого кольору, належний на правах приватної власності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який поміщено до спеціального пакету НПУ СУ № WAR0003405, і який було виявлено і вилучено в ході проведення обшуку за адресою АДРЕСА_4 - з метою збереження речових доказів та проведення в подальшому судових експертиз.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1