Справа № 535/478/24
Провадження № 1-кп/535/210/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року с-ще Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ; з секретарем судових засідань: ОСОБА_2 ; за участю прокурора: ОСОБА_3 ; потерпілої: ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000161 від 24.04.2024 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Котельва, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, не працюючого, розлученого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 вчинив домашнє насильство стосовно своєї матері ОСОБА_4 .

Так, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», у період часу з 25.06.2023 по 23.04.2023 за місцем проживання своєї матері ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, систематично вчиняв відносно своєї матері ОСОБА_4 акти психологічного домашнього насильства, які виражалися у словесних образах, погрозах, висловлюваннях в її адресу слів нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, тим самим викликав у останньої побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдав шкоду її психологічному здоров`ю, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Так, 25.06.2023 близько 03:30 год. ОСОБА_5 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_4 , яке виразилося у агресивній поведінці, виловлюванні словесних погроз та образ.

Окрім цього, 25.02.2024 о 19:00 год. ОСОБА_5 перебуваючи в нетверезому стані за місцем свого проживання за адресою:

АДРЕСА_1 , вчинив сварку відносно матері ОСОБА_4 , під час якої голосно кричав, виражався нецензурною лайкою, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю здійснивши домашнє насильство психологічного характеру.

Також, 26.02.2024 о 15:20 год. ОСОБА_5 перебуваючи в нетверезому стані за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 докоряв матері ОСОБА_4 за звернення до поліції, чип порушив вимоги ТЗП, а саме в будь-який спосіб не контактувати з вище вказаною особою з 25.02.2024 по 29.02.2024

Постановами Котелевського районного суду Полтавської області від 30.06.2023, 29.02.2024, 04.03.2024 ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за фактом вчинення психологічного насильства відносно своєї матері ОСОБА_4 та накладено стягнення у вигляді адміністративних штрафів та громадських робіт.

Продовжуючи свої злочинні та системні дії, 23.04.2024 близько 20:10 год. ОСОБА_5 перебуваючи за місцем проживання своєї матері ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_4 , що виразилося у завданні морального, психологічного болю, приниженні честі та гідності, шляхом голосного кричання, ображання нецензурною лайкою та штовханням, що призвело до їх психологічних страждань та погіршенню якості життя потерпілих осіб.

За вчинення вищевказаних умисних дій, що виразилися в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України

У даному кримінальному провадженні затверджено угоду про примирення від 06 червня 2024 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , яка укладена відповідно до вимог ч. 1 ст. 468, ст. 471 КПК України.

Відповідно до ч. 3 п. 1 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди про примирення.

Згідно з даною угодою, потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.126-1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у виді громадських робіт строком двісті годин. На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний захід та направити останнього для проходження програми для кривдників.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор надав суду матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, і просив ухвалити вирок, яким затвердити вказану угоду і призначити обвинуваченому покарання, узгоджене між ним та потерпілою в угоді про примирення.

Обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення. Свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю.

Потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення та просила затвердити зазначену угоду.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільною, кваліфікація дій за ст.126-1 КК України є правильною.

Обвинувачений розуміє, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження даної угоди для сторін є: обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394, 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України. А для потерпілої - обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.394, 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди .

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину, інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявка клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів обвинуваченому роз`яснено і є зрозумілими.

У разі невиконання угоди про примирення потерпіла відповідно до ст.476 КПК України має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим і обвинуваченим (підозрюваним) може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого кваліфіковані за ст.126-1 КК України, яке, згідно з положеннями ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Суд вважає, що з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу винного, обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину) та обставини, що обтяжують покарання (вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку), узгоджене обвинуваченому покарання у виді громадських робіт строком двісті годин. На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний захід та направити останнього для проходження програми для кривдників буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України, а також відсутні підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч.7 ст.474 Кримінального процесуального кодексу України. Цивільний позов не заявлено. Речові докази по справі відсутні. Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.314,373,374,469,471,474-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 06 червня 2024 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000161.

ОСОБА_5 визнати винним за ст.126-1 КК України та призначити йому, узгоджене покарання у виді громадських робіт строком двісті годин.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний захід та направити його для проходження програми для кривдників.

До набрання вироку законної сили залишити ОСОБА_5 запобіжний захід, який обрано ухвалою слідчого судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 01.05.2024 року у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки передбачені ст. 194 КПК України:

-прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликом;

-не відлучатися із населеного пункту, де він проживає, а саме АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-утримуватися від спілкування з потерплою ОСОБА_5 у цьому ж кримінальному провадженні.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення :

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілою виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; не роз`яснення їй наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.6,7 ст.474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Копія вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1