Справа № 953/1083/24
н/п 1-кс/953/1295/24
"13" лютого 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
В С Т А Н О В И В :
- автомобіль «Jeep Grand Cherokee», д.н.з. НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 ;
- автомобіль «КАМАЗ 5511», д.н.з. НОМЕР_3 ;
Із матеріалів досудового розслідування вбачається, що громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи приватним підприємцем та маючи у власності спеціальну будівельну техніку, після окупації військами ЗС РФ частини території Харківської області (с.Вільхівка, с.Сороківка), добровільно передав її в користування військовослужбовцям ЗС РФ та допомагав їм будувати фортифікаційні споруди, погрожував місцевим мешканцям фізичною розправою з метою унеможливлення ними передачі інформації про дислокацію ЗС РФ на вказаній території.
Так, громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у передачі матеріальних ресурсів збройним формуванням держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст. 111-1 КК України.
Санкція ч.4 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у виді штрафу до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна.
Відповідно до інформації РСЦ ГСЦ МВС в Харківській області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності належить:
- автомобіль Jeep Grand Cherokee, д.н.з. НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 ;
- автомобіль КАМАЗ 5511, д.н.з. НОМЕР_3 ;
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №348933680, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності належить:
02.09.2022 ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні за ч.4 ст.111-1 КК України. Відповідальність за вчинення вказаного злочину передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.
Усвідомлюючи наслідки відповідальності за ч. 2 ст. 111 КК України, в тому числі конфіскації майна у випадку доведеності вини, підозрюваний має реальну можливість як особисто, так і через рідних, знайомих, чи уповноважених осіб вільно розпорядитися вказаним майном, чи в інший спосіб перешкодити його вилученню і збереженню, що поставить під загрозу досягнення завдання кримінального провадження.
Відтак, необхідність (мета) накладення арешту на майно, власником якого є ОСОБА_6 , обґрунтована сукупністю підстав вважати, що таке майно може підлягати конфіскації у випадку прийняття в подальшому відповідного рішення судом.
А ризиком, для запобігання якого необхідне накладення арешту, є можливість відчуження цього майна з метою уникнення його можливої конфіскації як виду покарання, що підтверджує існування потреби у такому заході забезпечення кримінального провадження.
Також, на підставі викладеного, з метою повного та неупередженого проведення досудового розслідування, орган проведення досудового розслідування вважає за необхідне накласти арешт на зазначений автомобіль, з забороною права на відчуження та розпорядження на майно. Слідчий зазначає, що у разі не накладення арешту на майно, воно може змінити власника, що в подальшому унеможливить конфіскацію, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення у повному обсязі.
Прокурор, слідчий до судового засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, просив задовольнити клопотання та розглядати дане клопотання без виклику власника майна, на підставі ч.2 ст.172 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власників майна та прокурора, слідчого.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з п.3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
У такому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 111-1 КК України, а тому з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, вважає за необхідне накласти арешт на майно. Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема відчуженню, втрати, передачі майна, власником якого є ОСОБА_6 , щодо якого може бути застосована конфіскація як вид покарання.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також відчуженню майна, яке є забезпеченням конфіскації майна, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 111-1 КК України.
На підставі вищевикладеного слідчий суддя задовольняє клопотання прокурора про накладення арешту на майно.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Задовольнити клопотання слідчого про арешт майна.
- автомобіль «КАМАЗ 5511», д.н.з. НОМЕР_3 ;
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1