Справа № 440/2733/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/996/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження № 0000661 від 28 грудня 2016 року про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КК України, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої лікарем-акушер-гінекологом у Комунальному некомерційному підприємстві "Буська центральна районна лікарня", зареєстрованій та проживаючій за адресою: АДРЕСА_1

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_8 на вирок Буського районного суду Львівської області від 28 серпня 2023 року щодо ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

вироком Буського районного суду Львівської області від 28 серпня 2023 року ОСОБА_6 визнано винуватою у пред`явленому обвинуваченні, передбаченому ч. 1 ст. 140 КК України, призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки та звільнено від призначеного покарання, на підставі ст. 49 КК України.

Вирішено питання речових доказів.

Згідно вироку, ОСОБА_6 є медичним працівником та згідно наказу головного лікаря Буської центральної районної лікарні №10 від 01.03.2007 року перебуває на посаді лікаря акушер-гінеколога пологового відділення Буської центральної районної лікарні з другою кваліфікаційною категорією за спеціальністю лікар акушер-гінеколог.

Відповідно до п.3 «Лікар акушер-гінеколог» розділу «Професіонали» Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників. Випуск 78 «Охорона здоров`я», затвердженого наказом МОЗ України від 29.03.2002 №117, останній зобов`язаний здійснювати діагностику вагітності, спостереження за вагітними, рододопомогу, раннє виявлення ускладнень вагітності і пологів, лікування та нагляд за породіллями. Застосовувати сучасні методи профілактики, лікування та реабілітації в межах своєї спеціальності; володіти всіма методами амбулаторного та стаціонарного лікування, повним обсягом хірургічних втручань. Надавати швидку і невідкладну медичну допомогу хворим акушерсько-гінекологічного профілю. Здійснювати нагляд за побічними реакціями/діями лікарських засобів. Вести лікарську документацію.

Також, лікар акушер-гінеколог повинен знати: чинне законодавство про охорону здоров`я та нормативні документи, що регламентують діяльність органів управління та закладів охорони здоров`я, основи права в медицині, організацію акушерсько-гінекологічної допомоги; права, обов`язки та відповідальність лікаря акушер-гінеколога; сучасну класифікацію гінекологічних захворювань; топографічну анатомію нормальну і патологічну фізіологію організму жінки; фізіологію та патологію вагітності, пологів і післяпологового періоду; загальні і спеціальні методи обстеження, які застосовуються в акушерстві і гінекології; сучасні методи профілактики, діагностики, лікування, реабілітації та диспансеризації акушерсько-гінекологічних захворювань, сучасні методи проведення пологів; профілактику невиношування і переношування вагітності, реанімацію, інтенсивну терапію новонароджених; сучасні методики виконання акушерських та ургентних гінекологічних операцій і маніпуляцій, а також реанімації; принципи доопераційної підготовки хворих і післяопераційного спостереження за ними; виявлення, спостереження, лікування ускладнень вагітності та післяпологову реабілітацію; правила оформлення медичної документації; сучасну літературу зі спеціальності та методи її узагальнення.

Згідно з п.п. 2.2., 2.4., 2.5., 2.6., 2.23 Посадової інструкції лікаря акушер-гінеколога пологового відділення Буської центральної районної лікарні, затвердженої у 2016 році головним лікарем Буської центральної районної лікарні, ОСОБА_6 зобов`язана здійснювати діагностику вагітності, спостереження за вагітними, проддопомогу, сприяти ранньому виявленню ускладнень вагітності і пологів, лікуванню та нагляд за породіллям, застосовувати сучасні методи профілактики, лікування та реабілітації у межах своєї спеціальності, володіти усіма методами амбулаторного та стаціонарного лікування, повним обсягом хірургічних втручань, надавати швидку і невідкладну допомогу хворим акушерсько-гінекологічного профілю, негайно сповіщати свого керівника про будь-яку небезпечну ситуацію, що загрожує життю та здоров`ю людей, про кожен нещасний випадок, що стався у відділенні.

ОСОБА_6 , володіючи другою кваліфікаційною категорією за спеціальністю лікар акушер-гінеколог, згідно із затвердженим головним лікарем Буської центральної районної лікарні графіком чергувань лікарів пологового відділення, в період з 21.00 год. 17.12.2016 до 09.00 год. 18.12.2016 була відповідальним черговим лікарем акушер-гінекологом у відділенні патології Буської центральної районної лікарні та відповідно до п. 4.1. функціональних обов`язків чергового лікаря акушер-гінеколога пологового відділення, несла відповідальність за виконання обов`язків, які покладені на неї даним положенням, зокрема, що стосується своєчасного проведення обстеження хворих, раннього виявлення ускладнень вагітності і пологів, лікуванням та нагляд за породіллям, не виконала свої професійні обов`язки, внаслідок несумлінного до них ставлення та як наслідок спричинила тяжкі наслідки для потерпілої ОСОБА_9 .

Так, 17.12.2016 року вагітна ОСОБА_9 поступила у пологове відділення Буської центральної районної лікарні з діагнозом: І вагітність, 39 тижнів в якої пологова діяльність була відсутня. В подальшому у вигляді спостереження та лікування при наявності усіх умов стаціонару, повинна була забезпечувати черговий лікар акушер-гінеколог.

Разом з тим, при виникненні о 08.00 год. 18.12.2016 року гострої ситуації, а саме: «Передчасне часткове відшарування плаценти» у ОСОБА_9 , за прийняття змін у тактиці розродження, черговий лікар акушер-гінеколог Буської центральної районної лікарні ОСОБА_6 , несучи персональну відповідальність, як черговий лікар акушер-гінеколог за прийняття змін у тактиці розродження, а саме проведення підготовки до операції Кесарського розтину, яка повинна була розпочатись впродовж 15 хвилин, несумлінно ставлячись до своїх професійних обов`язків, порушуючи вимоги ст.ст. 6, 58, п. «а» ч.1 ст. 78 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», Локального протоколу вторинної стаціонарної допомоги, адаптованого до умов роботи в пологовому відділенні Буської центральної районної лікарні, не перевела вагітну ОСОБА_9 у операційну та не розпочала підготовку до операції, а саме не організувала збір операційної бригади для виконання ургентної операції (категорія ургентності 1 до 15 хвилин) і не повідомила завідувача відділенням про даний випадок, відповідно вчасно не прийняла рішення про зміну тактики розродження та в подальшому ведення пологів, і як наслідок така бездіяльність, спричинила внутрішньоутробну смерть плоду.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник ОСОБА_8 подали апеляційну скаргу, в якій просять вирок Буського районного суду Львівської області від 28.08.2023 стосовно ОСОБА_6 винуватою скасувати; кримінальне провадження № 0000661 про обвинувачення лікаря акушер - гінеколога ОСОБА_6 за ч.1 ст.140 КК України закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог, зазначають, що вказаний вище вирок є незаконним, необгрунтованим, надуманим, винесеним з порушенням норм процесуального та матеріального права без дотримання вимог щодо кримінального провадження, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України і таким, що підлягає скасуванню у зв`язку із неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Апелянти вказують, що стаття 6 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», в якій перераховуються права громадян України на охорону здоров`я, складається з 15 пунктів. Але, який з 15 пунктів вказаної статті порушила лікар ОСОБА_6 , і як це порушення є в причинному зв`язку із смертю плода, судом у вироку не вказується.

У Статті 58 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», прописано, що заклади охорони здоров`я забезпечують кожній жінці кваліфікований медичний нагляд за перебігом вагітності, стаціонарну медичну допомогу при пологах і медичну допомогу матері та новонародженій дитині. Однак, як лікарем ОСОБА_6 була порушена дана стаття, і як це порушення є в причинному зв`язку із смертю плода, судом у вироку не вказується.

У статті 78 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» прописані професійні обов`язки медичних і фармацевтичних працівників. Але до пункту «а» вказаної статті внесені зміни Законом України №3301 - II від 09.08.2023. В той же час судом у вироку не вказується пункт «а» якого Закону порушила лікар ОСОБА_6 , і як це порушення є в причинному зв`язку із смертю плода.

Щодо порушення Локального протоколу вторинної стаціонарної допомоги, адаптованого до умов роботи в пологовому відділенні Буської центральної районної лікарні. То судом не вказується коли саме даний протокол був затверджений головним лікарем Буської ЦРЛ і який саме розділ протоколу був порушений лікарем ОСОБА_6 . Вказаний протокол складається із 10 розділів, прописаний на 49 сторінках і затверджений головним лікарем Буської ЦРЛ 27 листопада 2017 року (т.2, а.с.120-170), а випадок мав місце 18 грудня 2016 року. І як порушення протоколу є в причинному зв`язку із смертю плода коли він вступив в дію через 11 місяців після даного випадку.

Звертають увагу, що судом безпідставно, без будь-якого обгрунтування, вказується у вироку, що лікар ОСОБА_6 була черговим лікарем 17-18 грудня 2016 року. Так, обвинувачення не надало суду графіку чергувань лікарів пологового відділення Буської ЦРЛ затвердженого головним лікарем Буської центральної лікарні, в період з 21.00 год. 17.12.2016 до 09.00 год. 18.12.2016, з якого слідувало б, що відповідальним черговим лікарем акушер-гінекологом у відділенні патології ІНФОРМАЦІЯ_2 була лікар ОСОБА_6 . А також, суду не були надані функціональні обов`язки чергового лікаря акушер-гінеколога ОСОБА_6 , хоча на це неодноразово наголошував захисник лікаря ОСОБА_6 .

Апелянти вважають, що судом без будь-якого обгрунтування та посилання на докази вказується у вироку, що операційна бригада чергувала на дому. Але судом не було здобуто будь-яких доказів законності чергування операційної бригади на дому. Так, обвинуваченням суду не було надано такого наказу по Буській ЦРЛ, хоча на це неодноразово наголошував захисник лікаря ОСОБА_6 .

Але суд від обвинувачення не вимагав наказу, який би регламентував порядок чергування операційної бригади 17-18 грудні 2016 року на дому.

В той же час судом під час судового розгляду була досліджена відповідь на адвокатський запит захисника ОСОБА_6 КНП «Буська ЦРЛ» №176 від 21.02.2022 (т.2, а.с.169), з якої слідує, що наказ, який регламентував би порядок чергування членів операційної бригади Буської ЦРЛ 17-18 грудня 2016 року по місцю проживання, не видавався. Але суд дану відповідь до уваги не взяв, що свідчить, на думку апелянтів, про упередженість суду по відношенню до ОСОБА_6 .

Крім цього, звертають увагу, що згідно табеля обліку робочого часу працівників реанімаційного відділення Буської ЦРЛ (т.1, а.с.83), який досліджений судом, з 21.00 год. 17.12.2016 до 9.00 год. 18.12.2016 в Буській ЦРЛ чергувала операційна бригада в склад якої входили: лікар ОСОБА_10 , анестезіолог ОСОБА_11 , медсестра ОСОБА_12 . І у табелі вказується, що дані особи відпрацювали 12 годин і їм за це нараховувалася заробітна плата. А якщо такий наказ не видавався, то операційна бригада 17-18 грудня 2016 року, на думку апелянтів, повинна була знаходитися на робочому місці в Буський ЦРЛ відповідно до табеля обліку робочого часу, а не по місцю проживання.

Також вказують, що судом без будь-якого обгрунтування було відмовлено в клопотаннях захисника лікаря ОСОБА_6 , а саме:

- про допит в якості свідків членів операційної бригади в склад якої входили: лікар ОСОБА_10 , анестезіолог ОСОБА_11 , медсестра ОСОБА_12 , які чергували згідно табеля обліку робочого часу з 21.00 год. 17.12.2016 до 9.00 год. 18.12.2016 в Буській ЦРЛ, щоб встановити причини неперебування останніх на чергуванні в Буській ЦРЛ, а по місцю проживання.

-про допит в якості свідка операційної медичної сестри ОСОБА_13 , яка приймала участь в операції кесаревого розтину вагітної ОСОБА_9 і була допитана в якості свідка під час досудового слідства;

-про витребування із Львівської філії ПАТ «Укртелеком» інформацію щодо здійснення з 7 год. 30 хв. до 9.00 год. 18.12.2016 вихідних дзвінків із телефону Буської ЦРЛ, номер НОМЕР_1 для встановлення часу повідомлення лікарів операційної бригади Буської ЦРЛ про даний випадок і яких членів операційної бригади повідомляла лікар ОСОБА_14 , які мали перебувати в Буській ЦРЛ з 21.00 год. 17.12.2016 до 9.00 год. 18.12.2016 чи тих, які заступали на чергування після 9.00 год. 18.12.2016.

Стверджують, що судом вибірково у вироку виписані показання свідків, а також судом у вироку не прописано чому не взято до уваги відповіді на адвокатський запит захисника ОСОБА_6 КНП «Буська ЦРЛ» №176 від 21.02.2022, яка досліджена судом, з якої слідує, що наказ, який регламентував би порядок чергування членів операційної бригади Буської ЦРЛ 17-18 грудня 2016 року по місцю проживання, не видавався; не прописано, чому не взято до уваги роздруківку телефонних дзвінків з мобільного телефону лікаря ОСОБА_6 , які були дослідженні у судовому засіданні; не прописано чому не взято до уваги табель обліку робочого часу працівників реанімаційного відділення Буської ЦРЛ, який досліджений судом; не прописано чому без будь-якого обгрунтування відмовлено в клопотанні захисника лікаря ОСОБА_6 про допит в якості свідків членів операційної бригади в склад якої входили: лікар ОСОБА_10 , анестезіолог ОСОБА_11 , медсестра ОСОБА_12 , які чергували згідно табеля обліку робочого часу з 21.00 год. 17.12.2016 до 9.00 год. 18.12.2016 в Буській ЦРЛ, щоб встановити причини неперебування останніх на чергуванні в Буській ЦРЛ, а по місцю проживання; не прописано чому без будь-якого обгрунтування відмовлено в клопотанні захисника лікаря ОСОБА_6 про допит в якості свідка операційної медичної сестри ОСОБА_13 , яка приймала участь в операції кесаревого розтину вагітної ОСОБА_9 і була допитана в якості свідка під час досудового слідства, не прописано чому без будь-якого обгрунтування відмовлено в клопотанні захисника лікаря ОСОБА_6 витребувати із Львівської філії ПАТ «Укртелеком» інформацію щодо здійснення з 7 год. 30 хв. до 9.00 год. 18.12.2016 вихідних дзвінків із телефону Буської ЦРЛ, номер НОМЕР_1 для встановлення часу повідомлення лікарів операційної бригади Буської ЦРЛ про даний випадок і яких членів операційної бригади повідомляла лікар ОСОБА_14 .

11 грудня 2023 року захисником ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_8 були подані доповнення до апеляційної скарги, в яких він зазначає, що судом не встановлено будь-якого доказу, який би підтверджував факт того, що ОСОБА_6 була черговим лікарем а також не встановлено яким доказом підтверджується чергування операційної бригади на дому.

Крім цього, захисник зазначає, що судом першої інстанції ОСОБА_6 згідно ст. 49 КК України звільнено від призначеного покарання, однак, ст.49 КК України передбачає звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а не звільнення від призначеного покарання.

12.01.2024 захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 подав ще одні доповнення до апеляційної скарги, а яких зазначає, що обвинувачення ОСОБА_6 формувалось не на підставі доказів визнаних судом доведеними, а внаслідок переписування обвинувального акту.

Крім цього просить допитати в якості свідків працівників КНП «Буська ЦРЛ», про допит яких було відмовлено судом першої інстанції, на клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_6 , а саме: ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

В судове засідання 06 лютого 2024 року не з`явилась потерпіла ОСОБА_9 , проте відповідно до розписки, наявної в матеріалах справи, ОСОБА_9 була належним чином повідомлена, за що і розписалась на розписці про одержання судової повістки, заслухавши думку інших учасників справи, які не заперечили проти продовження судового розгляду за відсутності потерпілої ОСОБА_9 , апеляційний суд продовжив розгляд даної справи.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника ОСОБА_8 та обвинуваченої ОСОБА_6 , які повністю підтримали подану апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_7 , який заперечив апеляційні вимоги. Перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апелянтів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Вимогами ч.1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На виконання вимог ст. 370 КПК України судом у вироку наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КК України, при обставинах викладених у вироку, ґрунтується на зібраних у встановленому порядку та досліджених у судовому засіданні доказах.

Так, вина обвинуваченої у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними та дослідженими по справі доказами, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_9 ;

- показаннями свідка ОСОБА_15 ;

- показаннями свідка ОСОБА_14 ;

- показаннями свідка ОСОБА_16 ;

- показаннями свідка ОСОБА_17 ;

- показаннями свідка ОСОБА_18 ;

- показаннями ОСОБА_19 ;

- показаннями свідка ОСОБА_20 ;

- показаннями свідка ОСОБА_21 ;

- показаннями свідка ОСОБА_22 ;

- показаннями свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_24 ;

- показаннями свідка ОСОБА_25 ;

- показаннями експерта ОСОБА_26 ;

- показаннями експерта ОСОБА_27 ;

- висновком комісійної судово-медичної експертизи №5 від 16.03.2018;

- висновком комісійної судово-медичної експертизи №249 від 19.11.2018;

- журналом обліку приймання вагітних, роділь та породіль у пологове відділення;

- історією пологів ОСОБА_9 №887;

- протоколом патологаонатомічного дослідження № 248-Д від 19 грудня 2016 року;

- довідкою про проведення службової перевірки Департаменту охорони здоров`я Львівської ОДА щодо якості надання медичної допомоги ОСОБА_9 ;

- протоколом №6 засідання медичної ради Буської ЦРЛ від 30.12.2016;

- висновком Департаменту охорони здоров`я Львівської ОДА за результатами клініко-експертної комісії надання медичної допомоги ОСОБА_9 ;

- наказом №77 від 16.02.2017 про накладення дисциплінарного стягнення.

Суд першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідив усі обставини справи в їх сукупності й відповідно до ст. 94 КПК України дав оцінку наведеним доказам, визнавши їх належними, допустимими, достовірними, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_6 відповідно до наказу головного лікаря Буської ЦРЛ № 10 від 01.03.2007 перебуває на посаді лікаря акушер-гінеколога пологового відділення "Буська ЦРЛ", володіє другою кваліфікаційною категорією за спеціальністю лікар-акушер-гінеколог, тобто є медичним працівником. Відповідно до п.п. 2.2., 2.4., 2.5., 2.6., 2.23 Посадової інструкції лікаря акушер-гінеколога пологового відділення Буської центральної районної лікарні, затвердженої у 2016 році головним лікарем Буської центральної районної лікарні, ОСОБА_6 зобов`язана здійснювати діагностику вагітності, спостереження за вагітними, проддопомогу, сприяти ранньому виявленню ускладнень вагітності і пологів, лікуванню та нагляд за породіллям, застосовувати сучасні методи профілактики, лікування та реабілітації у межах своєї спеціальності, володіти усіма методами амбулаторного та стаціонарного лікування, повним обсягом хірургічних втручань, надавати швидку і невідкладну допомогу хворим акушерсько-гінекологічного профілю, негайно сповіщати свого керівника про будь-яку небезпечну ситуацію, що загрожує життю та здоров`ю людей, про кожен нещасний випадок, що стався у відділенні.

ОСОБА_6 , володіючи другою кваліфікаційною категорією за спеціальністю лікар акушер-гінеколог в період з 21.00 год. 17.12.2016 до 09.00 год. 18.12.2016 перебувала на чергуванні у відділенні патології Буської центральної районної лікарні. Підтвердження цього факту встановлено висновком експерта №5 від 25 вересня 2017 року, висновком експерта №249 від 01 жовтня 2018 року. Крім того, в матеріалах справи наявна історія пологів №887(а.с. 170 т.2.), в якій здійсненні записи о 22:30 17.12.2016 та о 08:00 18.12.2016 чергового лікаря ОСОБА_6 з її особистим підписом. Тому доводи апелянтів, щодо заперечення факту чергування ОСОБА_6 та відсутності в матеріалах справи графіку чергувань, апеляційний суд вважає необґрунтованими та безпідставними і до уваги не бере.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до своєї посадової інструкції(а.с. 223 т.1) ОСОБА_6 здійснює діагностику вагітності , спостереження за вагітними, проддопомогу, раннє виявлення ускладнень вагітності і пологів, лікування та нагляд за породіллям. Проте, з довідки про проведення службової перевірки щодо якості надання медичної допомоги гр. ОСОБА_9 в Буській ЦРЛ(а.с. 217, т.1) вбачається, що при зверненні стаціонарної вагітної о 23:00 17.12.2016 зі скаргами на кров`янисті виділення з піхви, черговим лікарем недооцінено стан пацієнтки та внутрішньоутробного плода(не проведені: огляд у дзеркалах, КТГ, УЗД), при повторному зверненні зі скаргами на переймоподібний біль та кров`янисті виділення о 04:00 18.12.2016 пацієнтка оглянута лише акушеркою, а не черговим лікарем. О 07:00 18.12.2016 вагітна поскаржилась на появу кров`янистих виділень у «великій» кількості. Після огляду черговим лікарем встановлено діагноз І вагітність, 39 тижнів, підозра на часткове відшарування нормально розміщеної плаценти, про що о 08:00 18.12.2016 ОСОБА_6 здійснила запис в історії хвороби та операція була розпочата лише о 10:00. Тому, апеляційний суд вважає, що лікар ОСОБА_6 при виконанні своїх обов`язків лікаря-акушера-гінеколога, перебуваючи на чергуванні, неналежно здійснювала діагностику, спостереження за вагітною ОСОБА_9 а також неналежно поставилась до раннього виявлення ускладнень вагітності, що встановлено матеріалами справи.

Крім того, висновокм експерта №5 від 25 вересня 2017 року встановлено, що при виникненні о 08:00 18.12.2016 гострої ситуації за прийняття змін у тактиці розродження несе відповідальність черговий лікар нічної зміни ОСОБА_6 . Предчасне часткове відшарування плаценти вимагало розпочати операцію кесарського розтину впродовж 15 хвилин, згідно наказу МОЗ України № 977 «Про внесення змін до наказу МОЗ України від 15.12.2003 №582 «Про затвердження клінічних протоколів з акушерської та гінекологічної допомоги». У даному випадку через недотримання вимог клінічних протоколів операція була розпочата пізно, що привело до загибелі плоду. Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не встановлено, які саме обов`язки порушила ОСОБА_6 та якими нормативно-правовими актами вони закріплені є безпідставними, оскільки, матеріалами справи повністю підтверджується факт порушення ОСОБА_6 своїх посадових обов`язків, як лікаря акушер-гінеколога, що проявились у неналежному спостереженні та діагностиці вагітної Лозової, залишенням хворої без належного медичного догляду, оскільки о 23:00 17.12.2016 недооцінено стан пацієнтки та неповно проведено огляд, а при повторному зверненні о 04:00 вагітна ОСОБА_9 була оглянута лише акушеркою та несвоєчасно виявлено ускладення вагітності. А також, як встановлено висновком експерта №5 від 25 вересня 2017 року, несвоєчасний початок операції, був наслідком порушення вимог наказу МОЗ України № 977 «Про внесення змін до наказу МОЗ України від 15.12.2003 №582 «Про затвердження клінічних протоколів з акушерської та гінекологічної допомоги».

Доводи апелянтів про чергування членів операційної бригади Буської ЦРЛ 17-18 грудня 2016 року по місцю проживання апеляційний суд до уваги не бере, оскільки судом при розгляді даної справи не надається правова оцінка діям інших осіб, суд надає правову оцінку лише діям ОСОБА_6 , в яких наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Апеляційним судом відмовлено в задоволенні клопотання захисника про допит свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 з огляду на наступне. При апеляційному розгляді встановлено, що суд першої інстанції вирішував клопотання захисника щодо допиту вищезазначених свідків, та на думку колегії суддів, обґрунтовано відмовив в його задоволенні. Матеріалами справи повністю встановлено факт неналежного виконання медичним працівником своїх посадових обов`язків, аналізуючи клопотання захисника про допит вищенаведених свідків(а.с. 227 т. 2), судом встановлено, що захисник, обґрунтовуючи необхідність допиту вказаних осіб, надає правову оцінку їх діям, проте, колегія суддів, звертає увагу, що в даному кримінальному провадженні вирішується питання щодо кваліфікації дій саме ОСОБА_6 , яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку. Жодних обґрунтованих доводів про неповне дослідження обставин справи захисник не надав, тому апеляційним судом відмовлено в задоволенні клопотання про допит зазначених свідків.

Щодо доводів апелянтів про те, що судом першої інстанції ОСОБА_6 згідно ст. 49 КК України звільнено від призначеного покарання, однак, ст.49 КК України передбачає звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а не звільнення від призначеного покарання, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.5 ст. 74 КК України, особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Тобто, у разі, якщо обвинувачений не погоджується на закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки не визнає свою вину та не згідний на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, то суд повинен дослідити усі обставини справи, дійти висновку щодо винуватості або невинуватості особи. І якщо суд вважає особу винуватою, він ухвалює обвинувальний вирок і звільняє від покарання на підставі ч. 5 ст. 74 КК України. Тому, в даному кримінальному провадженні суд звільнив ОСОБА_6 саме від покарання, а не від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Таким чином доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи, у зв`язку з чим такі до задоволення не підлягають.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає апеляційну скаргу необґрунтованою й доходить висновку, що судом вірно кваліфіковано дії обвинуваченої ОСОБА_6 .

При перевірці справи колегія суддів не виявила допущених істотних порушень кримінально-процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які тягнули б за собою скасування вироку.

Вирок суду постановлений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Буського районного суду Львівської області від 28 серпня 2023 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4