Справа № 592/8075/24
Провадження № 1-в/592/222/24
УХВАЛА

03 червня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 23.10.2021 Буринським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на сім років з конфіскацією майна, крім житла. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначеного за даним вироком та покарання призначеного вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 12.05.2021 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на сім років два місяці позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 25.12.2023.

Тимчасово перебуваючи у ДУ «Сумський слідчий ізолятор» засуджений подав клопотання про заміну покарання більш м`яким. Клопотання мотивовано тим, що він відбув значну частину строку покарання, характеризується добре, стає на шлях виправлення.

В судовому засіданні засуджений клопотання підтримав. Втім зазначив, що йому визначено місце відбування покарання в ДУ «Роменська виправна колонія № (56)», Сумської області.

Захисник підтримала клопотання засудженого.

Прокурор вважав, що засудженому слід відмовити у задоволені клопотання, оскільки він має звертатися за до суду за місцезнаходженням колонії, як місця відбування покарання.

При вирішенні клопотання слід враховувати наступне.

З 19.02.2021 засуджений тримався в ДУ «Дніпропетровська установа виконання покарань №4».

02.08.2021 ОСОБА_4 етапований до ДУ «Сумський слідчий ізолятор» для участі у розгляді клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким та перебуває по теперішній час. Тимчасово залишений згідно з ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20.02.2024 для розгляду його скарги на бездіяльність уповноваженої особи Сумської обласної прокуратури. Згідно з ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10.05.2024 тимчасово залишений з метою розгляду його скарги на бездіяльність Конотопської окружної прокуратури.

Засудженому визначено відбувати покарання в ДУ «Роменська виправна колонія № (56)».

Зазначена колонія знаходиться у Роменському району Сумської області, тобто за межами територіальної юрисдикції Ковпаківського районного суду м.Суми.

За загальними засадами кримінального провадження не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених КПК України, за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних чи інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, громадянства, освіти, роду занять, а також за мовними або іншими ознаками. У випадках і порядку, передбачених цим Кодексом, певні категорії осіб (неповнолітні, іноземці, особи з розумовими і фізичними вадами тощо) під час кримінального провадження користуються додатковими гарантіями.(ст.10 КПК України)

Кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.(ч.1 ст. 21 КПК України)

Процесуальний закон визначає, що судочинство здійснюється судом згідно правил визначеним КПК України (ч.1 ст. 30 КПК України). Поряд з цим закон визначає поняття територіальної, інстанціїної та предметної підсудності судів при розгляді кримінальних проваджень (ст.ст. 32 - 33-1 КПК України). Також закон передбачає, дії суду для направлення кримінальних проваджень за підсудністю (ст. 34 КПК України).

Згідно ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Наведені положення закону вказують на те, що сторони кримінального провадження мають звертатися до суду у спосіб визначений законом. Суд відповідно має право вирішувати лише ті питання які віднесені до його повноважень.

Законом передбачено вирішення судом питань у порядку виконання вироків які набрали законної сили.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1, 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Наведеними положеннями закону чітко і зрозуміло визначають юрисдикцію судів щодо розгляду клопотання про заміну невідбутої частини покарання. Саме законодавець визначив, що такі питання має вирішувати лише суд в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання. Оскільки законодавство визначає місце відбування покарання колонію, то суд теж визначається з урахуванням її місцезнаходження.

Аналізуючи наведений зміст положень закону вбачається, що на стадії виконання вироку саме суд за місцем відбування покарання має право вирішувати клопотання про заміну невідбутої частини покарання. З наведеного слід зробити висновок, що засуджений має право подавати клопотання до відповідного суду за місцем відбування покарання. Таке положення закону узгоджується з загальними засадами судочинства.

З наведених норм також вбачається, що законом визначено суд який має повноваження розглядати такі клопотання. Тобто повноваження для розгляду зазначених клопотань віднесено не до усіх судів, а лише до суду до територіальної юрисдикції якого належить місце де засуджений відбуває покарання.

При цьому закон визначає, що визначення місця відбування покарання у виді позбавлення волі врегульовано ст. 86 КВК України. Так згідно з положеннями ст. 86 КВК України засуджені до позбавлення волі відбувають покарання у колоніях.

Натомість згідно з положеннями ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» слідчий ізолятор є установою попереднього ув`язнення. Метою попереднього ув`язнення є запобігання можливому ухиленню особи, взятої під варту, від органів досудового розслідування та суду, перешкоджанню кримінальному провадженню або зайняттю злочинною діяльністю, а також забезпечення виконання вироку та видачі особи (екстрадиції) або її транзитного перевезення.(ст.2 Закону)

Таким чином з наведених положень законів вбачається, що слідчий ізолятор не є установою де засуджений відбуває покарання. Належним місцем відбування покарання є відповідна установа виконання покарання (колонія). У зв`язку з цим для засудженого не можна вважати, що він відбуває покарання у слідчому ізоляторі.

Натомість згідно наведених положень закону таке клопотання засудженим має бути подане до відповідного місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, тобто за місцем розташування колонії.

Ураховуючи наведене у задоволенні клопотання слід відмовити через те, що розгляд поданого клопотання не належить до повноважень Ковпаківського районного суду м.Суми.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1