Справа №585/976/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/122/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій
УХВАЛА

Іменем України

19 червня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 585/976/21 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22.11.2023 про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 щодо зобов`язання слідчого провести слідчі дії,

учасників кримінального провадження:

потерпілого - ОСОБА_7 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_8 ,

установила:

У поданій апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою повністю задовольнити його скаргу, оскільки згідно п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій підлягає оскарженню під час досудового розслідування, а тому слідчий суддя не мав правових підстав відмовляти у відкритті провадження, чим обмежив його право на доступ до правосуддя.

21.11.2023 потерпілий ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області зі скаргою на постанову слідчого від 03.11.2023 про відмову в задоволенні клопотання щодо проведення слідчого експерименту, в якій просив зобов`язати слідчого СВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 провести у кримінальному провадженні № 0000166 від 02.04.2021 за ч. 1 ст. 122 КК слідчий експеримент для встановлення можливості чи неможливості завдання тілесних ушкоджень, отриманих ним у зв`язку з переїздом колесом т/з ВАЗ 2110 та травм, зазначених у висновку судової медичної експертизи від 18.09.2023.

Ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22.11.2023 у відкритті провадження за вказаною скаргою потерпілому ОСОБА_7 відмовлено. Слідчий суддя суду першої інстанції своє рішення умотивував тим, що порушені потерпілим у скарзі питання не є предметом оскарження під час досудового розслідування в порядку ч. 1 ст. 303 КПК.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи потерпілого ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілого задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, відповідно ч. 1 і 5 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Порядок кримінального провадження визначений законодавцем у ст. 1 КПК, згідно якої на території України цей порядок визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України, а завданнями кримінального провадження, крім іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК).

Відповідно загальних засад кримінального провадження, викладених у ч. 1 ст. 7 КПК, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати, крім іншого, такій засаді судочинства як законність (п. 2 ч. 1 ст. 7 і ст. 9 КПК), згідно якої під час кримінального провадження слідчий суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства; закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати КПК; при здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить КПК.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 29.06.2010 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини зазначив, що «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абз. 3 пп. 3.1 п. 3), а у рішенні від 22.09.2005 № 5-рп/2005 той же Високий Суд вказав, що із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (абз. 2 пп. 5.4 п. 5).

У справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» (Steel and Others v. the United Kingdom) від 23.09.1998, п. 54) ЄСПЛ наголосив, що «Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба з належною порадою, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, які може спричинити певна дія; вислови «законний» та «згідно з процедурою, встановленою законом», зумовлюють повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права».

Відповідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК, слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, а приписи ч. 3 ст. 26 КПК зобов`язують слідчого суддю вирішувати у кримінальному провадженні лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень. При цьому вимогу чіткого визначення меж дискреційних повноважень ЄСПЛ сформулював таким чином: «…закон, який надає дискрецію, не є сам по собі несумісним з вимогою передбачуваності у тому випадку, коли обсяг дискреції та спосіб її застосування зазначені з достатньою чіткістю та при цьому враховується легітимна мета того чи іншого вживаного заходу в тій чи іншій ситуації, щоб надати індивіду адекватний захист від свавільного втручання», тобто судові органи діють у режимі «дозволено лише те, що прямо передбачено законом», що узгоджується з приписами ст. 19 Основного Закону.

Параграфом 1 глави 26 Розділу III КПК встановлено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органу досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, а у ч. 1 ст. 303 КПК визначені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. При цьому ст. 304 КПК регламентує випадки, коли за скаргою, поданою у порядку ст. 303 КПК, має бути відмовлено у відкритті провадження або вона підлягає поверненню.

Так, відповідно ч. 4 ст. 304 КПК, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Як убачається з матеріалів провадження, 30.10.2023 до слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання потерпілого ОСОБА_7 , в якому він просив зобов`язати слідчого СВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 провести у кримінальному провадженні № 0000166 від 02.04.2021 за ч. 1 ст. 122 КК слідчий експеримент для встановлення можливості чи неможливості завдання тілесних ушкоджень, отриманих ним у зв`язку з переїздом колесом т/з ВАЗ 2110 та травм, зазначених у висновку судової медичної експертизи від 18.09.2023.

03.11.2023 постановою слідчого СВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 було відмовлено ОСОБА_7 у задоволенні зазначеного вище клопотання з тих підстав, що у слідства немає дозволу на проведення слідчого експерименту за участі автомобіля учасника ДТП, а сам експеримент має бути проведений за погодних умов максимально наближених до тих, що були на момент події (подія відбулася взимку, лежав сніг значної товщини), що унеможливлює його проведення в іншу пору року. Крім того, після здійснення переїзду будь-якого предмету, схожого на тіло потерпілого, можливе пошкодження т/з. До того ж, матеріали кримінального провадження містять висновок експерта № 50/1245/2023 від 18.09.2023, який у слідства не викликає жодних сумнівів та є єдиним джерелом та письмовим доказом підтвердження механізму виникнення тілесних ушкоджень на тілі потерпілого.

Відмовляючи потерпілому у відкритті провадження за вказаною вище скаргою, слідчий суддя суду першої інстанції виходила з того, що бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, а саме слідчого експерименту, не може бути оскаржена в порядку, передбаченому п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК, так як ОСОБА_7 в своїй скарзі не ставить питання про скасування рішення слідчого, а просить зобов`язати слідчого провести слідчий експеримент.

Положеннями ч. 1 ст. 303 КПК встановлений вичерпний перелік бездіяльності, дій та рішень, які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження, а також визначено суб`єктів бездіяльність, дії та рішення, яких можуть бути оскаржені: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 9-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу.

Таким чином, відмовивши ОСОБА_7 у задоволенні його клопотання про проведення у кримінальному провадженні № 0000166 від 02.04.2021 за ч. 1 ст. 122 КК слідчого експерименту для встановлення можливості чи неможливості завдання тілесних ушкоджень, отриманих ним у зв`язку з переїздом колесом т/з ВАЗ 2110 та травм, зазначених у висновку судової медичної експертизи від 18.09.2023, орган досудового розслідування фактично відмовив останньому у зібранні доказів у кримінальному провадженні, що в силу п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК є підставою для оскарження на стадії досудового провадження бездіяльності, дій та рішень прокурора, слідчого, дізнавача, а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Необхідно зауважити, що діючи відповідно вимог ст. 22 КПК слідчий суддя повинен був створити необхідні умови для реалізації заявником його процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, зберігаючи при цьому об`єктивність та неупередженість, а не встановлювати наявність суперечностей за змістом мотивувальної та резолютивної частин скарги потерпілого ОСОБА_7 , не розглядаючи питання по суті, тим самим фактично відмовивши ОСОБА_7 у доступі до правосуддя.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно ч. 1 ст. 412 цього Кодексу істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Ухвалу слідчого судді не можна вважати законною, обґрунтованою та вмотивованою, тому вона підлягає скасуванню через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а апеляційна скарга - частковому задоволенню з наведених вище підстав.

Після скасування ухвали слідчого судді колегія суддів вважає за необхідне постановити нову ухвалу, якою призначити новий судовий розгляд скарги ОСОБА_7 в суді першої інстанції, оскільки вказана вище скарга по суті вимог потерпілого не розглядалась, що узгоджується з відповідними роз`ясненнями Верховного Суду.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22.11.2023 про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 - скасувати у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4