Справа № 159/481/24
Провадження № 1-кп/159/226/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_10 у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні №0000515 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Воля-Любитівська Ковельського району Волинської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого: вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14.12.2010 за ч.ч. 2, 4 ст.189 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років, з конфіскацією всього майна, що є його власністю. Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 10.07.2015 невідбуту частину покарання замінено на обмеження волі. Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 25.09.2015 звільнений від подальшого відбування покарання у зв`язку з досягненням пенсійного віку,

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст. 187 КК України, запобіжний захід до якого встановлено у виді тримання під вартою строком до 09.05.2024р.,-

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Татарбунари Одеської області, українця, громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , головного сержанта командира НОМЕР_2 розвідувального відділення розвідувального взводу НОМЕР_3 окремого батальйону НОМЕР_4 окремої бригади територіальної оборони регіонального управління сил територіальної оборони, у званні «молодший сержант», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимий,

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.187, ч.2 ст.28, ч.1 ст.263, ч.2 ст.263 КК України, запобіжний захід до якого встановлено у виді домашнього арешту строком до 27.05.2024р.,-

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , розвідника номера обслуги НОМЕР_5 розвідувального відділення розвідувального взводу НОМЕР_3 окремого батальйону НОМЕР_4 окремої бригади територіальної оборони регіонального управління сил територіальної оборони, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.187, ч.2 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, запобіжний захід до якого встановлено у виді застави із встановленням обов`язків строком до 27.05.2024р.,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_6 на підставі ухвали суду від 11.03.2024 р. утримується під вартою, строком до 09.05.2024р.

Обвинувачений ОСОБА_8 на підставі ухвали суду від 27.03.2024р. перебуває під домашнім арештом, строком до 27.05.2024р.

Обвинувачений ОСОБА_10 на підставі ухвали суду від 27.03.2024р. перебуває під заставою, із покладенням обов`язків строком до 27.05.2024р

Завершити судовий розгляд до спливу запобіжного заходу не можливо.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Прокурором заявлено клопотання про продовження до обвинувачених запобіжного заходу строком на 2 місяці, посилаючись на те, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, може переховуватись від суду для уникнення покарання. Також обвинувачений перебуваючи на волі може здійснювати незаконний вплив на свідків та потерпілого. Тому жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать належного виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків не може запобігти наведеним ризикам.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що обвинувачений вже тривалий час тримається під вартою, інші обвинувачені на свободі, тому із принципу справедливості просить визначити йому заставу.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав доводи захисника.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні вказала, що підзахисний умов запобіжного заходу не порушував, тому просить застосувати до нього особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав доводи захисника, вказав, що йому потрібне лікування, а такий запобіжний захід як домашній арешт перешкоджає це йому зробити.

Захисник ОСОБА_9 в судовому засіданні вказала, що узгодила позицію захисту із захисником ОСОБА_11 , тому не заперечує проти продовження обов`язків, але все ж таки просить розглянути питання про пом`якшення запобіжного заходу на особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав доводи захисника.

Потерпілий в судовому засіданні повідомив, що просить не визначати обвинуваченому ОСОБА_6 заставу, навіть у 500000 грн., адже у обвинуваченого погана репутація із кримінальним минулим, тому він побоюється його.

Заслухавши сторони кримінального провадження, ознайомившись з доданими до клопотання матеріалами, дійшов висновку про таке.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Оскільки поняття «обґрунтована підозра» у національному законодавстві не визначене, то, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд має враховувати позицію Європейського Суду з прав людини, відображену у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (пункті 175) відповідно до якого «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також див. рішення у справі «Кущ проти України», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

Як вбачається з обвинувального акту, формулювання обвинувачення містить інформацію, що вказує на те, що обвинувачені дійсно при встановлених досудовим слідством обставинах могли вчинити інкриміноване їм правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років.

Зважаючи на те, що на даний час кримінальне провадження по суті ще не розглянуто, потерпілий та свідки не допитані, докази не досліджені та беручи до уваги обставини за якими пред`явлено обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує кожному обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, дані про його особу.

Так ОСОБА_6 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, судимий за вчинення особливо тяжкого злочину, а також представши під судом за обвинуваченням у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності, знову обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованого особливо тяжкого умисного злочину вчиненого організованою групою, пов`язаного із збагаченням, є пенсіонером за віком. Отже враховуючи вищезазначену репутацію обвинуваченого суд приходе до висновку про високий ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_6 хоча і одружений, проте утриманців у нього не має, є особою пенсійного віку, отже у ного недостатньо міцні соціальні зв`язки, які б стримували його від втечі з метою уникнення правосуддя. Тому існує високий ризик ухилення обвинуваченого від суду.

Крім того, на теперішній час обвинувачений ОСОБА_6 утримується під вартою, він хоча і є особою з інвалідністю 3 групи, проте відомостей що за станом здоров`я він не може утримуватись під вартою суду не надано. Враховуючи побоювання потерпілого надані при застосуванні до обвинуваченого запобіжного заходу, тяжкість кримінального правопорушення, а також обставини зазначені в обвинувальному акті за яких було вчинено інкримінований злочин суд вважає, що прокурором доведено ризик впливу на потерпілого, свідків, оскільки обвинувачений обізнаний про їх анкетні данні та адреси проживання. Перебуваючи на волі обвинувачений може здійснити незаконний на них вплив, оскільки вони ще не допитані судом. Запобіжний захід у виді застави та домашнього арешту не зможе забезпечити такий вплив, оскільки він за своєю суттю, не може виключити такий вплив у тому числі за допомогою телекомунікаційних мереж. Отже за таких підстав запобіжний захід у виді домашнього арешту, застави та особистого зобов`язання не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку. Особи які б могли поручитися за обвинуваченого відсутні.

Таким чином враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у особливо тяжкому злочині, вже перебуває під вартою, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до п.1 ч.4 ст 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу суд не визначає обвинуваченому ОСОБА_6 розмір застави.

До обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . Ухвалою від 31.01.2024р. було застосовано запобіжний захід у виді застави 500000 грн. з покладенням обов`язків. Для забезпечення ризиків вчинення іншого кримінального правопорушення, переховування від суду, здійснення незаконного впливу на потерпілого свідків. Притому при застосуванні запобіжних заходів було судом враховано, що обвинувачені є військовослужбовцями та проходять службу у військовій частині, не судимі, мають ряд хвороб, які потребують лікування, бажають продовжити виконувати військову службу, мають нагороди, одружені, мають на утриманні дітей, за таких умов суд переконаний, що вони мають міцний соціальний зв`язок. Враховуючи отримані судом пояснення поручителів, відсутність порушення режиму попереднього запобіжного заходу у виді тримання під цілодобовим арештом, позицію потерпілого про відсутність побоювань до зазначених обвинувачених, а також їх фінансові можливості, щодо внесення грошової застави для забезпечення заявлених прокурором ризиків, суд вважав достатнім обмежитись запобіжним заходом у виді застави.

Особисту поруку, поруку поручителями враховуючи тяжкість інкримінованого ним злочину та відповідальність поручителів суд визнав недостатніми для забезпечення встановлених судом ризиків.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану кожного із обвинуваченого, даних про його особу та забезпечення ризиків, вчинення іншого кримінального правопорушення, переховування від суду та незаконного впливу на потерпілого, свідків суд вважав достатнім визначити заставу в межах п.3 ч.5 ст.183 КПК України в розмирі заявленої обвинуваченим суми 500000 грн., суд визнав достатньою мірою гарантувати виконання, обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

За обвинуваченого ОСОБА_10 застава внесена ОСОБА_12 в сумі 362000 грн., та самим ОСОБА_10 в сумі 138000 грн., які сплачені 05.02.2024р. отже до ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у виді застави з покладенням визначених обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_8 у визначений законом строк заставу не сплатив, повідомив суд, що грошей на заставу у нього немає. У зв`язку із чим Ухвалою від 13.02.2024р. йому змінено запобіжний захід у виді застави 500000 грн. на запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши останньому залишати житло за адресом: АДРЕСА_2 , у період доби з 18:00 години до 08:00 години, з покладенням обов`язку прибувати за кожною вимогою до суду, утримуватися від спілкування із свідками, потерпілим.

Таким чином, наразі закінчити судовий розгляд неможливо, доказів, що встановлені судом ризики зменшилися суду не пред`явлено, у зв`язку із чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Для досягнення дієвості мети застосованого запобіжного заходу, слід продовжити на строк 2 місяці.

Керуючись ст. 314-317 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченим задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст. 187 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Луцький слідчий ізолятор», без визначення застави строком на 2 місяці, тобто до 03.07.2024 року, включно.

Продовжити ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши останньому залишати житло за адресом: АДРЕСА_2 , у період доби з 18:00 години до 08:00 години, з покладенням обов`язку прибувати за кожною вимогою до суду, утримуватися від спілкування із свідками, потерпілим, строком до 03.07.2024 року, включно.

Продовжити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 обов`язки з`являтися за викликом до суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, утримуватися від спілкування із потерпілим, свідками цього кримінального провадження, строком до 03.07.2024 року, включно.

Роз`яснити заставодавцям, що у разі порушення ОСОБА_10 визначених обов`язків - застава звертається в дохід держави.

Ухвалу про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 передати для виконання відділу Національної поліції за місцем його проживання - АДРЕСА_2 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення в частині запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1