Справа № 953/2579/24
н/п 1-кс/953/2399/24
"03" квітня 2024 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що 28.03.2024 до ВСП ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом того, що невстановлені особи ТОВ «Автопарк консалтинг» за адресою: м. Харків, пр-т. Гагаріна, 23, в період з 08.02.2022 по 28.03.2024 самовільно передали право користування майном заявника.
28.03.2024 слідчо-оперативною групою було здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_2 , за повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, яке зареєстроване в журналі єдиного обліку № 193 від 28.03.2024, за фактом того, що невстановлені особи ТОВ «Автопарк консалтинг» за адресою: м. Харків, пр-т. Гагаріна, 23 в період з 08.02.2022 по 28.03.2024 самовільно передали право користування майном заявника.
З письмового дозволу заступника начальника ХЗВ ВСП з НПЗ підполковника ОСОБА_5 на проведення огляду території у подвір`ї ІНФОРМАЦІЯ_2 , 28.03.2024 було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: у подвір`ї даної будівлі було виявлено автомобіль Hyundai Elantra червоного кольору на якому були встановлені номерні знаки на чорному фоні НОМЕР_2 , на криші даного авто малися спец. сигнал червоно-синього кольору, ліворуч та праворуч на автомобілі наклеєні жовто сині стрічки, а також емблеми з написом «Військова служба правопорядку ВІБДР» на капоті малася наліпка синього кольору із написом жовтого кольору «Інспекція», автомобіль має чотири металеві диски сірого кольору з емблемою «Hyundai» та чотири автомобільні покришки на них із написом Premiorri Via Maggiore 205/55 R16 91T. Ззовні авто явних механічних ушкоджень не мало. На чотирьох дверних проемах, кришці багажнику, капоті та під капотом на корпусі авто мається один ідентифікаційний номер, а саме номер шасі 5NPDH4AE6GH749703. Під капотом мається акумулятор Westa з тех. характеристиками 12В, 74Ач, 720А (EN), 130мин. В середині авто салон сірого кольору виготовлений з тканини, дверні карти сірочорного кольору виготовлені з тканини. На підлозі авто маються чотири гумові коврики чорного кольору. Передня панель та кермо чьорно-сірого кольору.
Автомобіль має показники лічильника пробігу 162848 mi. Показники лічильника палива дорівнює сімом ділінням. На передній панелі підключена радіостанція Моторолла «DM 4600» з одним гучномовцем.
Під час досудового розслідування встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 Hyundai Elantra червоного кольору з ідентифікаційним номером шасі НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_4 .
Також під час допиту 28.03.2024 ОСОБА_4 повідомив, що на початку 2022 року він вирішив продати свій автомобіль Hyndai Elantra д.н.з. НОМЕР_4 , для чого 08.02.2022 він звернувся до ТОВ «АВТОПАРК КОНСАТИНГ», що розташований за адресою: м. Харків, пр-т. Гагаріна, 23. Вказане товариство займається продажом автомобілів. Так, 08.02.2022 ОСОБА_4 уклав договір про надання послуг з ТОВ «АВТОПАРК КОНСАЛТИНГ». Після чого 24.02.2022 він разом з своєю сім`єю виїхав за межі Харківської області в бік державного кордону України з Польшою. Після чого його сім`я покинула Україну, а ОСОБА_4 залишився в Україні та повернувся до міста Харків у квітні місяці 2022 року. При поверненні він звернувся до ТОВ «АВТОПАРК КОНСАЛТИНГ», які повідомили, що його автомобіль було передано до Збройних Сил України згідно акту приймання передачі транспортних засобів і техніки від 11.03.2022 . Після чого вже у березні 2024 року ОСОБА_4 бачив свій автомобіль, який їздить по місту Харків, на номерах чорного кольору, які відносяться до Збройних Сил України.
28.03.2024 автомобіль Hyundai Elantra з ідентифікаційним номером шасі 5NPDH4AE6GH749703 визнано речовим доказам по вказаному кримінальному провадженню.
Вважа6, що вищевказаний матеріальний об`єкт містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Сторона обвинувачення зазначає, що з метою недопущення зникнення, втрати, пошкодження, приховування чи перетворення матеріальних об`єктів або настання інших наслідків, які можуть перешкодити всебічному, повному і неупередженому дослідженню обставин кримінального провадження, проведення судових експертиз, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.
В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, причини неявки суду не повідомив.
В судове засідання власник майна ОСОБА_4 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_4 , в якій він просить проводити розгляд клопотання про арешт майна без його участі. Клопотання підтримує в повному обсязі (а.с. 24).
Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
28.03.2024 проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 12.00 год. до 13.53 год., в ході якого, згідно протоколу огляду місця події від 28.03.2024, вилучено вказане в клопотанні майно (а.с. 12-28).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Таким чином, в разі звернення процесуальної особи, що здійснює кримінальне провадження, з клопотанням до слідчого судді про проведення обшуку, норми діючого кримінального процесуального законодавства, прямо встановлюють обов`язок цієї особи звертатися з таким клопотанням саме в рамках конкретного провадження, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у зв`язку із розслідуванням якого подається клопотання та відомості щодо вчинення саме цього кримінального правопорушення.
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
При цьому, задовольняючи клопотання про арешт майна, враховуючи наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає можливим арештоване майно передати на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з покладенням на нього обов`язку забезпечити зберігання вказаного майна до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку, та попередити останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна. Прийшовши до такого висновку про можливість передати на відповідальне зберігання вказане майно його власнику, слідчий суддя виходить також з необхідності дотримання загальних засад кримінального судочинства, в тому числі недоторканості права власності (ст. 7 КПК України).
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події 28.03.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: автомобіль Hyundai Elantra червоного кольору з ідентифікаційним номером НОМЕР_5 , шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним майном - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Передати автомобіль Hyundai Elantra червоного кольору з ідентифікаційним номером шасі НОМЕР_1 на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Попередити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1