Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/993/24
номер провадження 1-кс/695/272/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.03.2024 року за №0000374 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням у кримінальному провадженні №0000374 від 09.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, про арешт майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що 08.03.2024 року до Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , 1963 року народження, жительки АДРЕСА_1 , яка повідомила, що у АДРЕСА_2 , невідомими особами протиправно демонтуються конструкції двох металевих водонапірних веж.

На підставі вищевказаного повідомлення заступником начальника СВ Золотоніського РВП ОСОБА_5 у період часу 08.03.2024 року із 14:30 год. по 15:50 год. було проведено огляд місця події, що розташоване у АДРЕСА_2 , у ході якого було виявлено та вилучено дві водонапірні вежі, що перебувають під цілодобовим наглядом працівників поліції Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області за адресою: вул. Першотравнева, 14-А у с. Шабельники Золотоніського району Черкаської області, два газових балони, п`ять кисневих балонів, 2 шланги, довжиною близько 30 метрів та 15 метрів, два газових редуктори, два кисневих редуктори, транспортний засіб марки «Ford Tranzit», д.н.з. « НОМЕР_1 ».

По даному факту 09.03.2024 розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000374, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

09.03.2024 року постановою заступника начальника СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області майора поліції ОСОБА_5 вилучені в ході огляду місця події дві водонапірні вежі, що перебувають під цілодобовим наглядом працівників поліції Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області за адресою: вул. Першотравнева, 14-А у с. Шабельники Золотоніського району Черкаської області, два газових балони, п`ять кисневих балонів, 2 шланги, довжиною близько 30 метрів та 15 метрів, два газових редуктори, два кисневих редуктори, транспортний засіб марки «Ford Tranzit», д.н.з. « НОМЕР_1 » визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000374 від 09.03.2024 за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Вищевказані вилучені речі зберігають на собі сліди вчинення злочину, є речовими доказами по кримінальному провадженню, тому подальше їх використання призведе до знищення слідів вчинення злочину або переховування знаряддя злочину, що суттєво вплине на хід досудового розслідування. З урахуванням вищевикладеного, з метою забезпечення кримінального провадження, недопущення зміни, перетворення, знищення, а також з метою забезпечення збереження речових доказів, необхідністю проведення з ними експертиз, орган досудового розслідування вважає за доцільне накласти арешт на вказане вище майно.

За таких підстав прокурор звернулася до суду із вказаним клопотанням.

У судове засідання прокурор не прибув, направивши клопотання, в якому просив розгляд справи проводити за його відсутності, на задоволенні клопотання наполягала повністю.

Володільці майна для розгляду клопотання не з`явилися з невідомих суду причин, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст.170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

По факту вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.03.2024 року внесено відомості про кримінальне правопорушення №0000374 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 08.03.2024 року у період часу із 14:30 год. по 15:50 год. проведено огляд місця події, що розташоване у АДРЕСА_2 , у ході якого було виявлено та вилучено дві водонапірні вежі за адресою: АДРЕСА_2 , два газових балони, п`ять кисневих балонів, 2 шланги, довжиною близько 30 метрів та 15 метрів, два газових редуктори, два кисневих редуктори, транспортний засіб марки «Ford Tranzit», д.н.з. « НОМЕР_1 ».

Дві водонапірні вежі, що знаходяться за адресою: вул. Першотравнева, 14-А у с. Шабельники Золотоніського району Черкаської області, перебувають під цілодобовим наглядом працівників поліції Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області.

Два газових балони, п`ять кисневих балонів, 2 шланги, довжиною близько 30 метрів та 15 метрів, два газових редуктори, два кисневих редуктори, що знаходяться всередині автомобіля марки «Ford Tranzit», д.н.з. « НОМЕР_1 » та сам автомобіль зберігаються на території спеціального майданчика тимчасового утримання транспортних засобів Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області.

09.03.2024 року постановою заступника начальника СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області майора поліції ОСОБА_5 вилучені в ході огляду місця події дві водонапірні вежі за адресою: вул. Першотравнева, 14-А у с. Шабельники Золотоніського району Черкаської області, два газових балони, п`ять кисневих балонів, 2 шланги, довжиною близько 30 метрів та 15 метрів, два газових редуктори, два кисневих редуктори, транспортний засіб марки «Ford Tranzit», д.н.з. « НОМЕР_1 » визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000374 від 09.03.2024 за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Клопотання про арешт вказаного майна направлено до суду наступного робочого дня після вилучення майна, тобто в межах строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що виявлене та вилучене майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження. Вилучене майно відповідає критеріям речового доказу, зазначеним у статті 98 КПК України.

Не накладення арешту на вище вказане майно може призвести до його зникнення, пошкодження, знищення, що в свою чергу може призвести до втрати доказів та суттєво ускладнити процес встановлення істини по кримінальному провадженню, проведення необхідних слідчих та процесуальних дій з ним.

У відповідності до вимог ст. 171 КПК України, звертаючись з клопотанням про арешт майна, слідчий, прокурор має обґрунтувати свої вимог щодо наявності підстав для застосування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження викладених у клопотанні доводів.

Не доведення вказаних обставин, згідно з положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання про арешт майна вказують, що зазначене вище майно може зберігати на собі сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на його відповідність ст. 98 КПК України.

Разом із тим слідчий суддя враховує, що відповідно до ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Сукупність наданих суду матеріалів містить достатньо підстав вважати, що дві водонапірні вежі за адресою: АДРЕСА_2 , два газових балони, п`ять кисневих балонів, 2 шланги, довжиною близько 30 метрів та 15 метрів, два газових редуктори, два кисневих редуктори, є доказами у даному кримінальному провадженні в рамках досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту на вказане вище майно у зазначений спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Щодо накладення арешту на автомобіль марки «Ford Tranzit», д.н.з. « НОМЕР_1 », слідчий суддя вказує наступне.

Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У клопотанні про накладення арешту на майно, як на підставу для накладення арешту, прокурор вказує тільки про необхідність збереження речових доказів та запобігання відчуженню майна.

Однак, оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності на даній стадії досудового розслідування завданням кримінального провадження з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, слідчий суддя, враховуючи, що підозра у кримінальному провадженні нікому не пред`явлена, органи досудового розслідування мали достатньо часу для проведення необхідних слідчих дії із вказаним транспортним засобом, зокрема останній був оглянутий працівниками поліції, результати огляду зафіксовані у протоколі огляду місця події, а про необхідність додаткових слідчий дій із вказаним транспортним засобом органами досудового розслідування повідомлено не було, а тому вважає що, прокурором не доведено, що відносно автомобіля, може в майбутньому виникнути необхідність додаткового його огляду чи проведення з ним відповідних експертиз.

Оскільки стаття Кримінального кодексу України, за якою проводиться досудове розслідування не передбачає конфіскації майна, чи вилучення предметів вчинення кримінального правопорушення, відомості про необхідність проведення із вказаним транспортним засобом додаткових слідчих дій не надані, а ризики, встановлені абзацом другим частини першої статті 170 КПК України не доведені, відтак у цій частині клопотання слід відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Згідно з ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок зберігання арештованого майна визначено положеннями «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19.11.2012 №1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Відтак, нормами КПК України не передбачено повноважень слідчого судді визначати місце зберігання речових доказів, на які накладено арешт.

Слідчий суддя звертає увагу, що положенням КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012 № 1104, не передбачено, що під час досудового розслідування місце зберігання речового доказу визначається рішенням слідчого судді, більше того, саме на сторону кримінального провадження, якій надані речові докази, покладено під час досудового розслідування обов`язок організувати належне збереження таких речових доказів та забезпечити їх схоронність, тому слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання в цій частині.

Крім того, слідчий суддя вказує, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 170-173, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

У рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000374 від 09.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України накласти арешт на:

- дві водонапірні вежі за адресою: АДРЕСА_2 ,

- два газових балони, п`ять кисневих балонів, 2 шланги, довжиною близько 30 метрів та 15 метрів, два газових редуктори, два кисневих редуктори, що вилучені в ході огляду місця події від 08.03.2024 року за адресою: АДРЕСА_2 .

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1