Справа № 464/1035/24
пр.№ 1-кс/464/263/24
19 лютого 2024 року м.Львів
Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянув клопотання слідчого про арешт майна,
Слідчий СВ відділу поліції № 2 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Франківської окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, вилучене 14.02.24. під час огляду місця події, з метою збереження речових доказів.
Клопотання подано з дотриманням положень ст.171 КПК України.
У судове засідання учасники не з`явилися; слідчим заявлено про розгляд клопотання без його участі, потерпілою подано заяву про задоволення такого клопотання у її відсутності, що в силу вимог ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до положень ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов до наступного висновку з огляду на таке.
Згідно із витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 лютого 2024 року в період часу з 03 по 05 год невідома особа шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, викрала кондиціонер марки TCL ТАС-12 СН8ВD з фасаду будинку по АДРЕСА_1 , чим завдала ОСОБА_5 матеріальну шкоду.
14 лютого 2024 року під час огляду місця події виявлено та вилучено майно потерпілої білу металеву частину від корпусу вказаного кондиціонеру із маркуванням «TCL», що у подальшому постановою слідчого від 14.02.24. визнано речовими доказами по справі .
За змістом ч.1 ст.170 КПК України арешт є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів. У даному випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу (ч.2, ч.3 ст.170 КПК України).
Виходячи з приписів ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок кримінального правопорушення.
З доводів слідчого, викладених у клопотанні, вбачається, що арешт вилученого майна, що може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є необхідним для забезпечення збереження речових доказів, що відповідає критеріям ст.98 КПК України, у даному кримінальному провадженні за ч.4 ст.185 КК України, оскільки наявні ризики його пошкодження, псування, знищення, відчуження. Підстави для відмови у задоволенні клопотання, передбачені ч.1 ст.173 КПК України, у цій частині відсутні. Для ефективного проведення слідства та з метою забезпечення дієвості кримінального провадження орган досудового розслідування має необхідність у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину. У даному випадку обмеження права власності є співрозмірним з потребами кримінального провадження.
Відомості, які б спростовували даний висновок, відсутні.
Керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 369-372, 532 КПК України,
п о с т а н о в и в :
задоволити клопотання.
Накласти арешт із забороною відчуження, користування та розпорядження майном - білою металевою частиною від корпусу кондиціонеру із маркуванням «TCL».
У порядку ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6