ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 522/5586/23

Провадження 1-кп/522/1591/24

30 квітня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000659 від 10.03.2023, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Киселівка, Білозерського району, Херсонської області, громадянки України, з повною середньою освітою, одруженої, має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи громадянкою України, в умовах воєнного стану, введеного в Україні у зв`язку з військовою агресією РФ проти України згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та продовженого у встановленому законом порядку, у період з 23 по 27 вересня 2022 року, перебуваючи на тимчасово окупованій збройними формуваннями РФ території Херсонської області, усвідомлюючи та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своєї протиправної діяльності, у порушення ст. 73 Конституції України, згідно з якою виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України; ст. 1, ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 20 Закону України «Про всеукраїнський референдум» від 26 січня 2021 року, згідно з якими: всеукраїнський референдум є формою безпосередньої демократії в Україні, способом здійснення влади безпосередньо Українським народом, що полягає у прийнятті (затвердженні) громадянами України рішень шляхом голосування у випадках і порядку, встановлених Конституцією України та цим Законом; всеукраїнський референдум щодо зміни території України - це форма прийняття громадянами України, які мають право голосу, рішення щодо затвердження прийнятого Верховною Радою України закону про ратифікацію міжнародного договору про зміну території України; у разі введення воєнного чи надзвичайного стану в Україні або окремих її місцевостях призначення (проголошення) та проведення всеукраїнського референдуму забороняється, - взяла участь у проведенні незаконного референдуму, шляхом здійснення подворового обходу жителів тимчасово окупованих с. Благодатне, с. Клапая та с. Киселівка Херсонського району Херсонської області, з метою їх залучення до голосування з питання входження Херсонської області до складу РФ. Під час проведення незаконного референдуму ОСОБА_5 пропонувала мешканцям зазначених населених пунктів проголосувати, шляхом проставлення відповідних відміток у бюлетенях, надавала бюлетені особам, які виявили бажання проголосувати, вела облік громадян за списком, які приймали участь у зазначеному референдумі та голосували під час його проведення.

Внаслідок, зазначених неправомірних дій, стало можливим визнання РФ незаконного референдуму, як такого що відбувся, та незаконне приєднання території Херсонської області до складу РФ.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, визнала частково та в ході допиту надала покази, згідно з якими, станом на 24.02.2022 проживала у с. Кеселівка, Херсонської області. Після того, як до зазначеного населеного пункту зайшли збройні формування РФ, вона продовжувала проживати у ньому зі своїм чоловіком та неповнолітнім сином, а також вісьмома іншими близькими родичами, серед яких було четверо неповнолітніх дітей. Органи державні влади і місцевого самоврядування, установи на території села перестали діяти. Зникли українське телебачення, газети, мобільний та інтернет зв`язок українських операторів. Можливості виїхати у неї та її родини не було, у зв`язку з відсутністю власного транспорту. Гуманітарна допомога надавалась лише збройними формуваннями РФ. У зв`язку з відсутністю коштів її родина опинилась у скрутному матеріальному становищі. В цей час від знайомої на ім`я ОСОБА_7 , вона з дочкою дізналась про можливість прийняти участь у проведенні якогось заходу пов`язаного із голосуванням, організованого новою адміністрацією, за що можливо було отримати плату. В один із днів восени 2022 року разом із дочкою ОСОБА_8 , вони прийшли до приміщення сільської ради, де були інші люди, після чого упродовж трьох днів вона, разом із дочкою і односельчанкою ОСОБА_9 ходили по АДРЕСА_1 та інших населених пунктах з бюлетенями та урною для голосування, підходили до людей, які виявили бажання проголосувати, надавали їм бюлетені для голосування. Під час голосування їх супроводжували військові РФ, з якою метою вони їх супроводжували, вона не знає. Приймати участь у референдумі військові її не примушували. Яке саме питання ставилось у бюлетені вона точно не пам`ятає. Агітацію щодо участі у голосуванні вона не здійснювала, оцінити значення події та своїх дій вона не могла, оскільки вперше приймала участь у подібному заході. За участь у вказаному заході вона отримала грошові кошти в сумі 41000 російських рублів, які витратила на придбання продуктів, оплату комунальних послуг та інші потреби. У вчинене шкодує, оскільки не знала, що за подібні дії передбачена сувора кримінальна відповідальність.

Крім часткового невизнання винуватості, вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення за визнаних судом доведеними обставин, підтверджується наступними дослідженими в ході судового розгляду доказами:

-показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , згідно з якими весь період тимчасової окупації частини території Херсонської області збройними формуваннями РФ у 2022 році вона з чоловіком проживала у АДРЕСА_2 . В один із днів восени 2022 року вона перебувала у домоволодінні, її покликав чоловік, вона підійшла до калитки і побачила двох військових РФ зі зброєю. Біля військових перебувало двоє молодих жінок, які запитали у неї та її чоловіка, чи будуть вони голосувати. ОСОБА_10 відмовилась голосувати та пішла у будинок, що відбувалась далі не бачила;

-показаннями свідка ОСОБА_11 , згідно з якими в період тимчасової окупації частини території Херсонської області збройними формуваннями РФ у 2022 році, вона з чоловіком проживала у АДРЕСА_2 . У вересні 2022 року до їх домоволодіння прийшли троє жінок, серед яких ОСОБА_5 у супроводі двох озброєних військових РФ. Жінки запитали, чи будемо ми голосувати. ОСОБА_5 дала їм бюлетені у яких стояло питання про згоду чи незгоду на приєднання Херсонської області до РФ. Свідок з чоловіком взяли бюлетені та проголосували проти. Під час події зазначені жінки та зокрема ОСОБА_5 не нервували та виглядали спокійно;

-показаннями свідка ОСОБА_12 , згідно з якими в період тимчасової окупації частини території Херсонської області збройними формуваннями РФ у 2022 році, він з дружиною проживав у АДРЕСА_3 . В один із днів у зазначений період він із дружиною перебував вдома, в цей час його покликала ОСОБА_5 , яку він знав раніше. Разом з нею були також, раніше знайомі йому односельчанки, ОСОБА_8 - дочка ОСОБА_5 і жінка на ім`я ОСОБА_13 , а також двоє військових РФ. У жінок була скринька для голосувань та бюлетені. Дружина проголосувала проти та вкинула бюлетень у скриньку. Свідок не хотів голосувати, сказав, що проти. ОСОБА_8 поставила відповідну відмітку у бюлетені за свідка та вкинула його у скриньку;

-показаннями свідка ОСОБА_14 , згідно з якими в період тимчасової окупації частини території Херсонської області збройними формуваннями РФ у 2022 році, він з дружиною проживав у АДРЕСА_1 . В один із днів у зазначений період часу він рухався по вулиці на мотоблоці та його зупинили військові РФ. Разом з ними було троє жінок, в тому числі ОСОБА_5 і її дочка ОСОБА_8 . У жінок у руках були бюлетені. Військові сказали, що треба проголосувати і він взяв бюлетень, поставив відмітку та вкинув його у скриньку;

-показаннями свідка ОСОБА_15 , згідно з якими весь період тимчасової окупації частини території Херсонської області збройними формуваннями РФ у 2022 році він з дружиною проживав у АДРЕСА_2 . В один із днів восени 2022 року в обідню перерву він перебував вдома. В цей час окупаційною владою проводився референдум з питання приєднання Херсонської області до РФ. Участь у проведенні референдуму приймали раніше відомі йому односельчанки ОСОБА_5 та її дочка. Біля будинку вони надали йому бюлетень для голосування. Разом з ними було двоє військових. Гуманітарну допомогу у населеному пункті спочатку надавали збоку України, а потім збоку РФ;

-показаннями свідка ОСОБА_16 , згідно під час тимчасової окупації частини території Херсонської області збройними формуваннями РФ в період з 24.02.2022 до 10.11.2022 році, він з дружиною проживав у АДРЕСА_2 . У вересні 2022 року він перебував за адресою свого проживання, в цей час його окликнула раніше знайома йому односельчанка ОСОБА_5 .. Разом з нею була її дочка та ще одна жінка. Вони були у супроводі двох озброєних військових. Йому та дружині повідомили про проведення голосування, вони винесли паспорти, після чого данні внесли у списки. Їм надали бюлетені, він проголосував проти приєднання Херсонської області до РФ. Під час тимчасової окупації на території де вони проживали українські засоби масової інформації не діяли, оператори українського мобільного зв`язку і доступу до мережі Інтернет - не функціонували;

-показаннями свідка ОСОБА_17 , згідно з якими в період тимчасової окупації частини території Херсонської області збройними формуваннями РФ у 2022 році, вона проживала у АДРЕСА_4 . В один із днів вересні 2022 року, вона перебувала на території свого домоволодіння та побачила, уздовж домоволодінь по вулиці ходять її односельчанки ОСОБА_5 , її дочка ОСОБА_8 , та ОСОБА_18 . Також поруч з ними ходи двоє російських солдат. ОСОБА_17 вийшла, за територію свого домоволодіння, щоб поцікавитись, що вони роблять. Їй дали бюлетень для голосування, хто саме вона не пам`ятає, але пам`ятає, що у ОСОБА_5 у руках також були бюлетені. Також у жінок була прозора скринька для бюлетенів. Вона проголосувала проти приєднання Херсонської області до РФ. Гуманітарна допомога жителям населеного пункту надавалась представниками держави-агресора. Мобільний зв`язок у неї не працював, українські ЗМІ також не працювали;

-показаннями свідка ОСОБА_19 , згідно з якими в період тимчасової окупації частини території Херсонської збройними формуваннями РФ у 2022 році, вона проживала у АДРЕСА_5 . Під час цього, в один із днів їй зателефонувала знайома односельчанка ОСОБА_18 та сказала принести паспорт для голосування. ОСОБА_19 вийшла та принесла паспорт, побачила ОСОБА_20 , у якої була скринька для бюлетенів, також побачила разом з нею ОСОБА_5 та її дочку ОСОБА_21 , яка надала їй бюлетень для голосування. Зазначених жінок супроводжували троє російських військових, які стояли поодаль. Також їй відомо, що в будинку з ОСОБА_5 всього проживало одинадцять членів сім`ї та родичів, в тому числі п`ятеро дітей. Гуманітарна допомога жителям населеного пункту надавалась представниками РФ;

-показами свідка ОСОБА_22 , згідно з якими в період тимчасової окупації частини території Херсонської збройними формуваннями РФ у 2022 році, він проживала у АДРЕСА_6 . Під час цього, він бачив двоє жінок, в тому числі обвинувачену, які ходили по населеному пункту зі скринькою та бюлетенями для голосування, у супроводі трьох військовослужбовців РФ;

-даними протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та довідками до них від 27.01.2023, за участю свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , 30.01.2023 за участю свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , 03.02.2023 свідків ОСОБА_17 , 03.02.2023 ОСОБА_25 , ОСОБА_19 , ОСОБА_26 , 04.02.2023- ОСОБА_22 , які з-поміж представлених для впізнання чотирьох осіб, впізнали ОСОБА_5 , як особу, яка наприкінці вересня 2022 року, разом з двома іншими особами жіночої статі, залучали їх до голосування на референдумі з питання приєднання Херсонської області до складу РФ;

-даними протоколу слідчого експерименту від 08.02.2023 за участю підозрюваної ОСОБА_5 , в ході якого остання на місцевості указала місця, житлові будинки, а саме: в АДРЕСА_7 та недалеко від перехрестя з вказаною вулицею, де двоє чоловіків; у с. Клапая Херсонського (колишнього Білозерського) району двоповерховий будинок, неподалік будинку АДРЕСА_8 , де чоловік і жінка; у АДРЕСА_9 , де чоловік на прізвище ОСОБА_27 ; будинок АДРЕСА_5 , де ОСОБА_28 ; будинок АДРЕСА_10 , де сусіди підозрюваної; будинок АДРЕСА_11 , де невідома особа, приймали участь у референдумі, наприкінці вересня 2022 року.

При цьому, суд вважає неспроможними доводи захисника, в частині визнання недопустимим доказом слідчого експерименту за участі підозрюваної ОСОБА_5 , у зв`язку з, нібито, порушення права підозрюваної на захист, умисністю дій працівників органу досудового розслідування щодо схилення підозрюваної до відмови від участі у кримінальному провадженні захисника, зокрема під час проведення вказаної слідчої дії.

Так, доводи захисника у зазначеній частині не підтверджені жодними дослідженими під час судового розгляду доказами.

Крім того, протокол слідчого експерименту містить ретельне роз`яснення прав підозрюваного, передбачених ст. 42 КПК України, в тому числі і право на першу вимогу мати захисника і зустріч із ним незалежно від часу в робочі, вихідні, святкові, неробочі дні до першого допиту з дотриманням умов, що забезпечують конфіденційність спілкування; на участь захисника у проведенні допиту та інших процесуальних діях; на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів для оплати такої допомоги. При цьому ознайомлення із зазначеними правами підтверджується підписами у протоколі підозрюваної ОСОБА_5 .

За даних обставин суд приходить до висновку про безпідставність тверджень захисника про порушення права підозрюваної на захист. В той же час, суд вважає, обґрунтованими доводи захисника в частині, що стосується порушень допущених під час проведення слідчого експерименту. Так, із змісту ч. 1 ст. 240 КПК України слідчий експеримент проводиться шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. Разом з чим, вивченням протоколу слідчого експерименту за участю підозрюваної ОСОБА_5 встановлено, що переважну більшість його змісту фактично становлять показання підозрюваної.

Разом з цим, згідно з висновком наданим Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 14 вересня 2020 року у справі № 740/3597/17 суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримано в порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу, мають застосовуватися лише до відомостей, що відповідають ознакам показань як самостійного процесуального джерела доказів згідно зі ст. 95 КПК. Показання необхідно розмежовувати з іншим самостійним процесуальним джерелом доказів протоколом слідчого експерименту.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе прийняти у якості допустимих доказів лише частину даних слідчого експерименту, зокрема, що стосуються відтворення дій, обстановки, обставин події та не приймає у якості доказів показання підозрюваної надані підчас вказаної слідчої дії.

Вирішуючи питання стосовно доводів захисника щодо необізнаності населення, яке перебувало на тимчасово окупованій території України про зміни кримінального законодавства, у звяку з перебуванням в «інформаційній блокаді» суд виходить з наступного.

Статтею 4 КПК України визначено, що чинність закону про кримінальну відповідальність у часі. Закон про кримінальну відповідальність набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування. Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

В той же час, ст. 57 Конституції України гарантує право знати свої права і обов`язки. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними.

Пунктом 1 Указу Президента України «Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності» від 10.06.1997 №503/97 установлено, що закони України, інші акти Верховної Ради України, акти Президента України, Кабінету Міністрів України не пізніш як у п`ятнадцятиденний строк після їх прийняття у встановленому порядку і підписання підлягають оприлюдненню державною мовою в офіційних друкованих виданнях. Офіційними друкованими виданнями є: "Офіційний вісник України"; газета "Урядовий кур`єр". Офіційними друкованими виданнями, в яких здійснюється офіційне оприлюднення законів та інших актів Верховної Ради України, є також газета "Голос України", "Відомості Верховної Ради України". Офіційним друкованим виданням, в якому здійснюється офіційне оприлюднення законів, актів Президента України, є також інформаційний бюлетень "Офіційний вісник Президента України" (далі - "Офіційний вісник Президента України"). Акти Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України можуть бути в окремих випадках офіційно оприлюднені через телебачення і радіо.

Так, статтею 111-1 - Кримінальний Кодекс України доповнено згідно з п. 4 ч. 1 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо встановлення кримінальної відповідальності за колабораційну діяльність» від 03.03.2022 № 2108-IX (далі - Закон). Пунктом 1 ч. 2 «Прикінцеві положення» Закону визначено, що він набирає чинності з дня його опублікування.

Опубліковано Закон у офіційному виданні «Голос України» - 15.03.2022 у № 56. Таким чином заначений нормативно-правовий акт було опубліковано у встановленому порядку і 15.03.2022 він набрав законної сили.

Також, вказаний Закон було опубліковано в офіційному виданні «Офіційний вісник України» - 26.04.2022, № 32, стор. 24.

Таким чином зазначені зміни до Кримінального кодексу України були оприлюднені у встановленому законодавством порядку.

Слід зазначити, що офіційні друковані видання «Голос України», «Офіційний вісник України» мають інтернет-версії доступні у всесвітній мережі Інтернет.

Крім того, закони України, в тому числі актуальна редакція Кримінального кодексу України доступна на офіційному сайті Верховної Ради України.

Таким чином, суд хоча і зважає на ту обставину, що, перебуваючи на тимчасово окупованій території України, обвинувачена ОСОБА_5 не мала вільного доступу до офіційних друкованих засобів масової інформації, телебачення і радіо України, разом з цим, вважає очевидним й той факт, що в період з 15.03.2022 до 23.09.2022 (дати початку вчинення інкримінованих протиправних дій) остання не перебувала у стані повної «інформаційної блокади» та мала реальну можливість ознайомитися із зазначеними змінами у Кримінальному кодексі України з будь-якого із вказаних вище джерел.

За даних обставин доводи захисника у зазначеній частині суд вважає неспроможними. Доводи захисника щодо умов перебування осіб та, зокрема, обвинуваченої ОСОБА_5 на тимчасово окупованій території України, а саме: беззахисність перед окупаційними військами; відсутність мобільного зв`язку і Інтернету українських операторів; відсутність офіційних українських періодичних видань, українського теле- і радіомовлення; відсутність загальнодоступної можливості безпечної евакуації на підконтрольну Україні територію; відсутність ліків і медичної допомоги, можливості працювати і отримувати грошові кошти та/або соціальну допомогу від держави безумовно є обставинами, які підлягають врахуванню при прийнятті рішення судом, але не виключають кримінальну протиправність діяння і не звільняють від кримінальної відповідальності.

Відповідно до положень ч.1 ст. 337 КПК судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення і кваліфікує її дії за ч. 5 ст. 111-1 КК України, як: участь громадянина України у проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території.

Відомостей про неосудність або обмежену осудність обвинуваченої в ході судового розгляду не встановлено.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Так, при визначенні виду і міри покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, особу винної, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, одружена, має малолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має позитивну характеристику від сусідів і посередню громадську характеристику за місцем проживання; стан здоров`я обвинуваченої, зокрема: наявність даних про гіпертонічну хворобу ІІ ступеню, ризику ІІ.

Зважаючи на добровільну участь обвинуваченої ОСОБА_5 у проведенні слідчого експерименту та надання нею органу досудового розслідування детальних відомостей щодо обставин і свідків кримінального правопорушення, відповідно до ст. 66 КК України, у якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченій, суд визнає - активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Також, у якості обставини, яка пом`якшує покарання, суд визнає наявність на у триманні у обвинуваченої малолітньої дитини.

Разом з цим, виходячи з показань наданих обвинуваченою ОСОБА_5 у судовому засіданні, суд приходить до висновку про відсутність такої пом`якшуючи обставини, як щире каяття, оскільки жаль останньої з приводу вчиненого, пов`язаний не з критичною оцінкою своєї поведінки, а з передбаченою за це суворою кримінальною відповідальністю. Також суд вважає, що в ході судового розгляду не встановлено даних, які б свідчили про особливий збіг тяжких особистих, сімейних чи інших обставин обвинуваченої ОСОБА_5 , у порівняні з іншими особами, які опинились у аналогічних умовах на тимчасово окупованій території України, проте не приймали участь у незаконному референдумі. За даних обставин, вбачається, що доводи захисника стосовно наявності вказаної, пом`якшують покарання обставин, є необґрунтованими.

В той же час, в ході судового розгляду не встановлено обставин, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання винної.

З огляду на зазначене, зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, характер протиправних дій, в тому числі їх спрямованість на отримання неправомірної грошової винагороди, суд не знаходить достатніх підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України і вважає за необхідне і достатнє для виправлення винної і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень призначити покарання за ч. 5 ст. 111-1 КК України у виді позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади і місцевого самоврядування, а також займатися діяльністю, пов`язаною із проведенням виборів та референдумів строком на 10 років, з конфіскацією всього майна, крім житла.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 слід рахувати з 16.02.2023, дати обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, згідно з ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.02.2023, при цьому, відповідно до ст. 72 КК України, період попереднього ув`язнення обвинуваченої підлягає зарахуванню у строк покарання, з розрахунку, один день ув`язнення, відповідає одному дню позбавленню волі.

З урахуванням положень ст. ст. 176-178, 183, 197, 199, 374 КПК України, застосований до обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжний захід у виді - тримання під вартою підлягає продовженню, до набрання вироком законної сили.

Накладений у кримінальному провадженні згідно з ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєвавід 02.03.2023 (справа № 490/767/23) арешт на майно обвинуваченої, з урахуванням приписів ч. 4 ст. 174 КПК України, не підлягає скасуванню, у звяку із застосуванням покарання у виді конфіскації майна.

Цивільний позов у кримінальному провадженні - не пред`являвся.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні - відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 100, 110, 124, 174, 176-179,349, 368, 370, 374, 376, 392, 395, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК Українита призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади і місцевого самоврядування, а також займатися діяльністю, пов`язаною із проведенням виборів та референдумів строком на 10 років, з конфіскацією всього майна, крім житла.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 16.02.2023, зарахувавши у строк покарання період її попереднього ув`язнення із зазначеної дати, до дати набрання вироком законної сили, з розрахунку один день ув`язнення, відповідає одному дню позбавлення волі.

Продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді - тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1