ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/348/24
Провадження №1-кс/477/301/24
УХВАЛА

про арешт майна

12 березня 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , особи стосовно майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_5 , його представника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , внесене у кримінальному провадженні №0000050 від 08 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 15, частиною третьою статті 332, статтею 336 КК України про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2024 року до Жовтневого районного суду Миколаївської області засобами поштового зв`язку надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_9 в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000050 від 08 вересня 2023 року про накладення арешту на майно, що було вилучене 29 лютого 2024 року в ході проведення санкціонованого обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що слідчим відділом СУ ГУНП в Миколаївській області за фактом сприяння групою осіб, з корисливих мотивів, у незаконному переправленні через державний кордон України місцевим мешканцям м. Миколаєва порадами та наданням засобів, а також шляхом надання документів щодо непридатності до військової служби у воєнний час з виключенням їх з військового обліку за станом здоров`я 08 вересня 2023 року внесено відомості до ЄРДР за №0000050 та розпочато досудове розслідування за частиною третьою статті 15, частиною третьою статті 332 КК України.

29 лютого 2024 року в межах вказаного кримінального провадження проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , який, за здобутою органом досудового розслідування інформацією, залучений ОСОБА_10 до злочинної діяльності, під час якого виявлено та вилучено речі та документи згідно переліку.

Оскільки майно, вилучене в ході проведення обшуку, що здійснено на підставі ухвали слідчого судді, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже відповідає критеріям речових доказів, визначених частиною першою статті 98 КПК України, тому з метою забезпечення збереження речових доказів слідча ОСОБА_8 звернулася з даним клопотанням.

У судовому засіданні слідчий групи слідчих у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 та прокурор групи прокурорів ОСОБА_4 повністю підтримали подане клопотання з підстав вказаних у ньому посилаючись на належність вилученого майна до речових доказів, та через загрозу їх втрати просили накласти арешт з метою їх збереження.

ОСОБА_5 , як власник вилученого майна, та його представник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували в частині накладення арешту на кошти в іноземній валюті у розмірі 5 000 доларів США, з огляду на те, що ці кошти були накопичені до початку війни на лікування дружини та утриманні дітей. Оскільки дружина ОСОБА_5 має захворювання та потребує догляду, просили повернути вилучені кошти у сумі 5 000 доларів США.

Заслухавши доводи учасників судового провадження, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000050 від 08 вересня 2023 року, кваліфіковане за частиною третьою статті 332, статтею 336 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що у період часу з вересня 2023 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, керівник благодійного фонду «Крок у майбутнє» ОСОБА_10 , маючи особисті знайомства та корумповані зв`язки у державних органах та установах на території міста Миколаєва, реалізувала злочинний умисел, направлений на організацію в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, шляхом забезпечення проходження військово-лікарських комісій особами призовного віку та отримання кінцевих недостовірних документів (щодо звільнення від військової служби у зв`язку із незадовільним станом здоров`я), якими визнано особу не здоровою та не придатною до проходження військової служби, що у свою чергу надає право на безперешкодний виїзд з України і в`їзд в Україну, з метою незаконного збагачення за рахунок одержання грошових коштів від зазначеної злочинної діяльності.

Досудовим розслідуванням встановлено факт ймовірного замаху на сприяння в незаконному переправленні особи через державний кордон України порадами та наданням засобів та усуненням перешкод організованою групою, до складу якої ввійшли ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 з корисливих мотивів.

За встановлених досудовим розслідуванням обставин вбачається, що ОСОБА_10 до своєї злочинної діяльності залучила ОСОБА_5 , який за грошову винагороду обіцяв зацікавленим військовозобов`язаним особам підготувати документи, необхідні для безперешкодного перетину державного кордону України, одержував суми неправомірної вигоди від замовників (яка в середньому складає від 4000 до 7 000 доларів США з однієї особи) для її подальшої передачі ОСОБА_10 ; забезпечував наступне контактування особи, зацікавленої в отриманні підроблених документів з іншим учасником протиправної схеми, здійснював безпосереднє забезпечення через третіх осіб супроводження та отримання документів замовниками підроблених документів у адміністративних установах та організаціях міста Миколаєва, а також надання інструкції через третіх осіб, щодо поведінки та надання певних відповідей на поставлені запитання службовими особами відповідних компетентних державних органів та установ міста Миколаєва, з метою уникнення будь-яких проблем при оформленні необхідних документів та затримок, пов`язаних з їх отриманням; одержував від ОСОБА_10 грошові кошти за виконання взятих на себе протиправних зобов`язань та здійснював подальшу передачу її частини іншим членам організованої злочинної групи.

29 лютого 2024 року, у межах цього кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 19 лютого 2024 року, проведено обшук житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_5 під час якого, було виявлено та вилучено речі та документи згідно переліку.

Згідно постанови про визнання речовими доказами від 29 лютого 2024 року, вилучене, в ході проведення обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_5 майно, визнано в якості речових доказів у кримінальному провадженні №0000050 від 08 вересня 2023 року.

Цього ж дня, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною третьою статті 15, частиною третьою статті 332КК України.

З метою збереження речових доказів, слідча ОСОБА_8 звернулася до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене в ході обшуку майно.

Вирішуючи клопотання в межах заявлених вимог та відповідно до наданих стороною обвинувачення доказів, слідчий суддя виходить з такого.

Порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження і, зокрема, арешту майна визначений положеннями Глав 10 та 17 КПК України.

Згідно частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно частини третьої статті 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно частини десятої статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

З огляду на вищезазначені положення закону, на майно, що було вилучено у ході обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_5 може бути накладено арешт незалежно від того, кому належить вилучене майно, за умови наявності у вилученого майна, ознак, передбачених статтею 98 КПК України.

У відповідності до частини першої, другої статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, долученими до клопотання матеріалами підтверджується наявність обґрунтованої підозри, щодо вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із намаганням у сприянні в незаконному переправленні особи через державний кордон України порадами та наданням засобів та усуненням перешкод організованою групою, з корисливих мотивів, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Зі змісту клопотання та долучених до нього документів, вбачається, що під час проведення обушку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_5 , який у цьому кримінальному провадженні повідомлений про підозру у вчиненні дій, що охоплюються складом злочину, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України, вилучено речі та документи перелічені слідчим у поданому клопотанні, які безпосередньо виступають як знаряддя вчинення кримінального правопорушення або предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, або які будуть об`єктом експертного дослідження та свідчать про ймовірну причетність останнього до вчинення вищевказаних протиправних дій.

Вирішуючи питання з приводу накладення арешту на зазначені документи, слідчий суддя враховує те, що ухвалою слідчого судді надано дозвіл на проведення обшуку з метою відшукання і вилучення речей та документів, що мають доказове значення у кримінальному провадженні.

Наявність підстав для вилучення документів, зазначених в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, вбачається із відомостей, що містяться безпосередньо в протоколі обшуку від 29 лютого 2024 року, згідно з яким в ході проведення обшуку виявлено документи на відшукання яких, в тому числі, надано дозвіл ухвалою слідчого судді.

З огляду на існування сукупності розумних підозр вважати, що інформація яка міститься на вказаних документах, може бути використана як докази під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, зокрема обставин виконання об`єктивної сторони кримінального правопорушення; кола осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення та зв`язків між такими особами, що забезпечить виконання завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК, слідчий суддя дійшов висновку про відповідність вказаного майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК та доцільність накладення на нього арешту.

Як встановлено слідчим суддею, вилучені документи не мають жодної істотної цінності, корисних властивостей, їх вилученням не завдається майнової шкоди володільцям, такі дії не містять ознак втручання у володіння особою майном.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що у ході проведення обшуку також було вилучено банкноти схожі на грошові кошти номіналом 100 доларів США в кількості 190 шт., загальною сумою 19 000; та банкноти сході на грошові кошти номіналом 1000 грн., в кількості 80 шт., загальною сумою 80 000 грн.

За положенням частини другої статті 167 КПК України визначено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, зокрема, що вони одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Вирішуючи питання з приводу накладення арешту на кошти як у іноземній валюті, так і в національній, що 29 лютого 2024 року вилучені слідчим під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує характер вчинення інкримінованого правопорушення, а саме корисливий мотив підозрюваних; суму коштів, які спільники отримували за свої дії; кількість осіб від яких було отримано кошти, що на думку слідчого судді свідчить про те, що вилучені кошти можуть мати ознаки майна, здобутого внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто такими, що набуті кримінально протиправним шляхом, що за визначенням статті 98 КПК України, наділяє указані кошти ознаками речового доказу

Тому і клопотання про накладення арешту на це майно, з метою його збереження як речового доказу, підлягає задоволенню.

При цьому хоча сторона захисту і вказувала що частина цих коштів накопичена підозрюваним до початку військових дій на території України, однак належних доказів на підтвердження цих доводів слідчому судді не надала.

Так, належним доказом доходу у вказаному розмірі могли б бути відомості про рух коштів по рахунку ОСОБА_5 , про відрахування внесків до ПФУ, сплати податків, тощо, які б підтверджували отримання ним доходу у зазначеному розмірі, співставних з сумою коштів (у випадку їх конвертації в іноземну валюту), виявлених у його будинку при обшуку.

Однак таких доказів ним не надано.

Обґрунтовуючи свої заперечення в частині накладення арешту на кошти у сумі саме 5000 доларів США, стороною захисту не надано доказів щодо підтвердження своїх заперечень, внаслідок чого слідчий суддя позбавлений можливості виокремити з усієї суми грошової маси, що вилучені під час обшуку 29 лютого 2024 року, ту частину коштів, яку ОСОБА_5 міг набути правомірно від провадження господарської діяльності.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що у ході проведення обшуку також було вилучено мобільні телефони та комп`ютерну техніку, належні ОСОБА_5 .

На думку слідчого судді, вилучені під час проведення обшуку мобільні телефони та планшет, як комп`ютерна техніка, могли бути використані як знаряддя чи засіб вчинення кримінального правопорушення, та можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критерію, зазначеному у статті 98 КПК України.

Зокрема, інформація, яка міститься у телефонах, може мати суттєве значення для встановлення обставин кримінального провадження, що розслідується (кола осіб, які можуть бути причетні до вчинення злочину, дані про номери мобільних телефонів, використані під час вчинення злочину, зв`язки між особами, причетними до вчинення злочину, тощо).

З огляду на те, що слідчим суддею встановлено, що вилучені під проведення обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_5 речі та документи можуть містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критерію, зазначеному у статті 98 КПК України, клопотання слідчої підлягає задоволенню з наведених вище підстав.

На підставі викладеного, керуючись статтями 167, 170-173, 175, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 29 лютого 2024 року, під час проведення обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 майно із встановленням заборони будь-яким особам користуватися та розпоряджатися цим майном, а саме на:

-Мобільний телефон, марки «Самсунг Ноте 20 ультра», чорного кольору в чохлі сірого кольору, IMEI 1 - НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , S/N НОМЕР_3 , з сім-картою НОМЕР_4 ;

-Планшет Самсунг телексі таб S3 сірого кольору, в чохлі сірого кольору, IMEI63409;

-Мобільний телефон, марки «Айфон 11» жовтого кольору в чохлі розового кольору, IMEI 1 НОМЕР_5 , IMEI 2 НОМЕР_6 , з сім-картою: НОМЕР_7 ;

-Банкноти схожі на грошові кошти номіналом 100 доларів США в кількості 190 шт., на загальну суму 19 000;

-Банкноти схожі на грошові кошти номіналом 1000 грн., в кількості 80 шт., на загальну суму 80 000 грн;

-Виписка 1446/115 з міської лікарні № 3 на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1 арк;

-Виписка 4381/374 з міської лікарні № 3 на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1 арк;

-Виписка з медичної картки стаціонарного пацієнта № НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1 арк;

-Копія паспорту ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_3 та коду, на 6 арк.;

-Копія коду ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 1 арк.;

-Копія паспорту ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 5 арк.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_15