В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000352 від 06.05.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Тенетники Галицького району Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , такелажника 1 монтажного відділення 1 монтажного взводу монтажної роти, у званні солдата, не одруженого, з середньою освітою, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним на підставі угоди про визнання винуватості.

ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, але приблизно на початку квітня 2024 року, перебуваючи у зоні проведення бойових дій на сході України, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи вимоги законодавства України, про те, що бойові припаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обороту і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, а відтак він усвідомлював, що ним порушується положення Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України N? 622 від 21 серпня 1998 року, вимог п. «а» «Спеціального порядку набуття права власності громадянами на окремі види майна», затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» №2471-ХІ від 17 червня 1992 року, п. 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 15 жовтня 1992 року, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, у невстановлений органом досудового розслідування спосіб незаконно придбав: корпус ручної осколкової гранати Ф-1 з маркуванням 53-82, запал для ручних гранат УЗРГМ-2, з маркуванням 349-2, 37-88, 386-150-88, що у конструктивному поєднанні являють собою ручну осколкову гранату Ф-1 та 2 бойові патрони центрального бою, калібру 5,45*39 мм., споряджені звичайною кулею, які згідно висновку експерта виготовлені промисловим способом та придатні для стрільби. Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно запал для ручних гранат УЗРГМ-2, з маркуванням 349-2, 37-88, 386-150-88, що у конструктивному поєднанні являють собою ручну осколкову гранату Ф-1 та 2 бойові патрони центрального бою, калібру 5,45*39 мм., споряджені звичайною кулею, які згідно висновку експерта виготовлені промисловим способом та придатні для стрільби.

Після чого ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, всупереч вимог Інструкції Міністерства внутрішніх справ України №622 «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолодженої зброї, пристроїв вітчизняного виробництво для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також до боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» від 21.08.1998, протягом невстановленого органом досудового розслідування часу, незаконно, без передбаченого законом дозволу, зберігав за місцем свого проживання: АДРЕСА_3 , корпус ручної осколкової гранати Ф-1 з маркуванням 53-82, запал для ручних гранат УЗРГМ-2, з маркуванням 349-2, 37-88, 386-150-88, що у конструктивному поєднанні являють собою ручну осколкову гранату Ф-1 та 2 бойові патрони центрального бою, калібру 5,45*39 мм., споряджені звичайною кулею, які згідно висновку експерта виготовлені промисловим способом та придатні для стрільби.

У подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, всупереч вимог Інструкції Міністерства внутрішніх справ України №622 «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматично1, холодної і охолодженої зброї, пристроїв вітчизняного виробництво для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також до боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» від 21.08.1998, у невстановлений органом досудового розслідування точний час, але не пізніше 00.40 год. 06.05.2024, взяв корпус ручної осколкової гранати Ф-1 з маркуванням 53-82, запал для ручних гранат УЗРГМ-2, з маркуванням 349-2, 37-88, 386-150-88, що у конструктивному поєднанні являють собою ручну осколкову гранату Ф-1 та 2 бойові патрони центрального бою, калібру 5,45*39 мм., споряджені звичайною кулею, які згідно висновку експерта виготовлені промисловим способом та придатні для стрільби, які попередньо незаконно, без передбаченого законом дозволу, зберігав за місцем свого проживання: АДРЕСА_3 , поставив їх (вказані предмети) у сумку чорного кольору та приніс їх з місця свого проживання, а саме: АДРЕСА_3 , до ділянки автодороги навпроти магазину «Almi Market», що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , тобто незаконно зберігав та носив боєприпаси без передбаченого законом дозволу, які 06.05.2024 в період з 02.43 год. по 03.09 год. вилучено працівниками поліції під час проведення огляду місця події.

Окрім цього встановлено, що ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, але приблизно на початку квітня 2024 року, перебуваючи у зоні проведення бойових дій на сході України, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи вимоги законодавства України, про те, що бойові припаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обороту і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, а відтак він усвідомлював, що ним порушується положення Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України №622 від 21 серпня 1998 року, вимог п. «а» «Спеціального порядку набуття права власності громадянами на окремі види майна», затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» №2471-XII від 17 червня 1992 року, п. 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 15 жовтня 1992 року, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, У невстановлений органом досудового розслідування спосіб незаконно придбав: 96 бойових патронів центрального бою, калібру 5,45*39 мм, із яких 89 споряджені звичайною кулею та 7 споряджені трасуючою кулею, які згідно висновку експерта виготовлені промисловим способом та придатні для стрільби, а також вибухову речовину - тротил (2,4,6-тринітротолуол) масою 98.0 грам.

Після чого, ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, всупереч вимог Інструкції Міністерства внутрішніх справ України № 622 «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолодженої зброї, пристроїв вітчизняного виробництво для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також до боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» від 21.08.1998, протягом невстановленого органом досудового розслідування часу, незаконно, без передбаченого законом дозволу, зберігав за місцем свого проживання: АДРЕСА_5 бойових патронів центрального споряджені бою, калібру 5,45*39 мм, із яких 89 споряджені звичайною кулею та 7 трасуючою кулею, які згідно висновку експерта виготовлені промисловим способом та придатні для стрільби а також вибухову речовину - тротил (2,4,6-тринітротолуол) масою 98.0 грам.

Отже, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом на підставі угоди про визнання винуватості.

11.06.2024 року між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , на підставі ст. ст.468,469,472 КПК України добровільно, тобто укладення угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, за ініціативою прокурора укладено угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Сторони дійшли згоди, що за вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки; на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленнями іспитового строку, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, визнав повністю. Заключивши відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розуміє надані йому законом права, а також роз`яснені йому судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначеніст.473 КПК України, - щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 і ст.424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, права на виклик і на допит у судовому засіданні свідків, права за явлення клопотань, права надання суду своїх доказів, а також характер пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого він визнає себе винним, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до нього у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені ст. 476 КПК України. Крім того, обвинувачений вказав, що вище зазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Захисник ОСОБА_5 також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди між його підзахисним та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та кримінальним кодексом України, при цьому обвинуваченим вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст.468,469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а його дії органом досудового розслідування обґрунтовано кваліфіковані за ч.1 ст. 263 КК України, - незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

В силу положення ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, відноситься до категорії не тяжких злочинів.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосоване, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про визнання винуватості від 11.06.2024 року між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в зазначеному кримінальному провадженні відповідає вимогам ст.ст.469,472 КПК України.

Умови даної угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, узгоджена міра покарання визначена в межах, передбачених санкцією ч.1 ст.263 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ст. 474 ч. 7 КПК України, судом не встановлено.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого застосовано запобіжний захід в вигляді особистої поруки, суд уважає необхідним залишити вказаний запобіжний захід до набуття вироком законної сили.

Витрати по справі становлять 11 359,20 грн. за проведення експертиз. У відповідності до вимог ст.124КПК України документально підтверджені судові витрати по справі за проведення експертиз, підлягають стягненню з ОСОБА_4 .

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Арешт, накладний ухвалами слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області №308/8095/24 від 08.05.2024 року та №308/8095/24 від 08.05.2024, слід скасувати.

Керуючись ст.17, ч. 2 ст.373, ст.374,474,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11.06.2024 року між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000352 від 06.05.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст.263 КК України, та призначити йому покарання, затверджене угодою, у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на 1 (один) рік, якщо протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати по справі за проведення судових експертиз в розмірі 11 359,20 грн.

Запобіжний захід в вигляді особистої поруки, обраний обвинуваченому ОСОБА_4 , - до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Арешт, накладний ухвалами слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області №308/8095/24 від 08.05.2024 року та №308/8095/24 від 08.05.2024, слід скасувати.

Речові докази по справі, а саме:

- ніж у чохлі чорного кольору, який поміщено до спецпакету WAR1536498, - повернути військовій частині НОМЕР_1 ;

- один носій інформації DVD-R диск з маркуванням «НР 16Х, DVD-R» із відеозаписом залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- магазин від автомата із 28-ма набоями в ньому калібру 5х45, який поміщено до спецпакету WAR1536502; 67 набоїв калібру 5х45, які знаходились в окремій сумці чорного кольору, які поміщено до спецпакету PSP3061348, тротилову шашку вагою близько 100 грамів, яку поміщено до спецпакету АВ1157901; один набій калібру 5х45, який поміщено до спецпакету АВ1157902; корпус гранати Ф1, який вилучено та упаковано до спецпакету НПУ № АВ1157898; запал до гранати, який вилучено та упаковано до спецпакету НПУ № АБ028617; 2 набої калібру 5х45, які було поміщено до спецпакету НПУ № RIC2178234 знищити.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику, в порядку, передбаченому ст. 376 КПК України.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилати учасникам судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_6