Справа № 308/5337/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

перекладача ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003 від 2 січня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Закарпатської області, Ужгородського району, міста Чоп, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

З`ясовано, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу з 06 години по 7 годину 24 вересня 2023 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, тобто діючи з корисливим мотивом та метою, реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на крадіжку, вважаючи, що робить це непомітно для потерпілого та інших осіб, шляхом розбиття вікна проник до будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з якого незаконно заволодів мобільним телефоном марки «HTC» моделі «One M8», вартість якого становить 950.00 гривень та який належить потерпілій ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого ОСОБА_4 , виходячи з вищевказаного будинку пошкодив вхідні двері та пішов в невідомому напрямку, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на вищевказану суму.

Окрім цього, встановлено, що гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу з 06 години по 7 годину 28 вересня 2023 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, повторно, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, тобто діючи з корисливим мотивом та метою, реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на крадіжку, вважаючи, що робить це непомітно для потерпілого та інших осіб, шляхом вільного доступу, відчинивши двері, проник до будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з якого незаконно заволодів електроконвектором марки «Термія» моделі «ЕВНА-1,5/230С1(с)», вартість якого становить 840.00 гривень та електроконвектором марки «Термія» моделі «ЕВНА-1,5/230С2(сш)», вартість якого становить 840.00 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого ОСОБА_4 , викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму в розмірі 1680 гривень.

При цьому, встановлено, що гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу з 06 години по 7 годину 04 жовтня 2023 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, повторно, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, тобто діючи з корисливим мотивом та метою, реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на крадіжку, вважаючи, що робить це непомітно для потерпілого та інших осіб, шляхом вільного доступу, відчинивши двері, проник до будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з якого незаконно заволодів електричної варильної поверхні марки «Ventolux» моделі «VB 60 TC», вартість якої становить 4929.00 гривень, яка належать потерпілій ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого ОСОБА_4 , викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на вищевказану суму.

Окрім цього, встановлено, що гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу з 06 години по 7 годину 07 жовтня 2023 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, повторно, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, тобто діючи з корисливим мотивом та метою, реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на крадіжку, вважаючи, що робить це непомітно для потерпілого та інших осіб, шляхом вільного доступу, відчинивши двері, проник до будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з якого незаконно заволодів цифровим телевізійним приймачем торгової марки «TRIMAX», TR-2012HD plus вартість якої становить 378.00 гривень, яка належать потерпілій ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого ОСОБА_4 , викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на вищевказану суму.

Встановлено, що гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу з 06 години по 7 годину 09 жовтня 2023 року, увідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, повторно, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, тобто діючи з корисливим мотивом та метою, реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на крадіжку, вважаючи, що робить це непомітно для потерпілого та інших осіб, шляхом вільного доступу, відчинивши двері, проник до будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з якого заволодів сабвуфером марки «SONY» моделі «SS-WS75», вартість якого становить 633.00 гривень, яка належать потерпілій ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого ОСОБА_4 , викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на вищевказану суму.

Вказані вище дії ОСОБА_4 кваліфіковано як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в житло, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

У підготовчому судовому засіданні прокурором було надано угоду про визнання винуватості, укладену 17 квітня 2024 року між ОСОБА_4 та прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_6 .

На підставі наведеного, суд розглянув справу відповідно положень ст. ст. 472, 473, ч. 5 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

Зі змісту угоди вбачається, що ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, та саме: таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням в житло, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. При цьому, ОСОБА_4 погоджується на призначення покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку.

Наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди про визнання винуватості, згідно з ст.ст. 473, 394, 424, 474 КПК України оговорені сторонами.

Потерпіла відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором, про що надав відповідну заяву.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 17.04.2024 укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просив її затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання; свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.369 КК України визнав повністю.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в житло, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Судом, на виконання вимог ст.474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено. В судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і у тому, що угода про визнання винуватості від 17.04.2024 не є наслідком застосування насильства, примусу погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом, відповідно до ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що мали місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 склад кримінального правопорушення, та які вказують на кваліфікацію діянь за ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України та обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину повністю.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 ч.4 ст.185 КК України - є тяжким злочином.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 17.04.2024 вимогам ст.ст.469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угод, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим Кримінальним кодексом України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно з ч.5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

За таких обставин, суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_4 може сприяти покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості.

З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода укладена 17.04.2024 між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_6 про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

За наведених обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України.

Строк дії запобіжного заходу у кримінальному провадженні закінчився, підстав для його обрання, на даному етапі, відсутні.

Цивільний позов у провадженні не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовані.

Розподіл процесуальних витрат у кримінальному проваджені, що підтверджуються довідкою про витрати на проведення експертизи, вирішено відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, шляхом стягнення вартості проведеної експертизи із обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі та керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Угоду про визнання винуватості від 17 квітня 2024 року, укладену між ОСОБА_4 та прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_6 - затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/107-24/256-ТВ від 16.01.2024 у розмірі 1514,56 грн. (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень 56 копійок); судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/107-24/252-ТВ від 10.01.2024 у розмірі 1893,20 грн. (одна тисяча вісімсот дев`яносто три гривні 20 копійок); судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/107-24/253-ТВ від 12.01.2024 у розмірі 2271,84 грн. (дві тисячі двісті сімдесят одна гривня 84 копійки); судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/107-24/257-ТВ від 15.01.2024 у розмірі 1514,56 грн. (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень 56 копійок); судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/107-24/255-ТВ від 11.01.2024 у розмірі 1514,56 грн. (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень 56 копійок); судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/107-24/254-ТВ від 11.01.2024 у розмірі 1893,20 грн. (одна тисяча вісімсот дев`яносто три гривні 20 копійок).

Речові докази телевізор марки «Samsung» сірого кольору, який опечатано біркою з підписами понятих та слідчого, савбуфер «Sony», який опечатано біркою з підписами понятих та слідчого, два електроконвектори білого кольору марки «Термія», які по окремо були опечатані біркою з підписами понятих та слідчого, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 - залишити в останньої.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1