Справа № 372/1534/24
Провадження 1-кс-388/24
ухвала

Іменем України

21 березня 2024 року м.Обухів

Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання слідчого СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області майор поліції ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000600 від 19.03.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.194, ч.4 ст.185 КК України, яке обґрунтовує тим, що в провадженні слідчого відділу Обухівського РУП ГУНП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000600 від 19 березня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.03.2024 до ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що невідомі особи чоловічої статі здійснили пошкодження належного йому майна шляхом підпалу горючою речовиною, а саме житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить останньому на праві приватної власності. Також в ході досудового розслідування встановлено, що невідомі особи вчинили крадіжку шести годинників та ювелірних виробів.

19.03.2024 в період часу з 17 год. 10 хв. по 18 год. 00 хв. проведено огляд місця події, під час якого виявлено та вилучено наступне: два фрагменти каністри, які поміщено до паперового конверту; два змиви з обгорілої частини пластикового вікна ванної кімнати, які поміщено до паперового конверту; слід структури матеріалу з зовнішньої сторонни віконної рами, який поміщено до паперового конверту; змив зі скрині, який поміщено до паперового конверту; один слід папілярних ліній з середини скрині, який поміщено до спеціального пакету № 2955421; два сліди папілярних ліній з лічильника, які поміщено до спеціального пакету № INZ 1019994; зразки зовнішнього покриву поверхні з заднього двору під вікном, які поміщено до спеціального пакету № INZ 3010434; зразки грунту з місця виявлення протекторів шин автомобіля, які поміщено до спеціального пакету № INZ 3010435.

19.03.2024 відповідно до постанови слідчого вилучені під час ОМП від 19.03.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , речі, а саме: два фрагменти каністри, які поміщено до паперового конверту; два змиви з обгорілої частини пластикового вікна ванної кімнати, які поміщено до паперового конверту; слід структури матеріалу з зовнішньої сторони віконної рами, який поміщено до паперового конверту; змив зі скрині, який поміщено до паперового конверту; один слід папілярних ліній з середини скрині, який поміщено до спеціального пакету № 2955421; два сліди папілярних ліній з лічильника, які поміщено до спеціального пакету № INZ 1019994; зразки зовнішнього покриву поверхні з заднього двору під вікном, які поміщено до спеціального пакету № INZ 3010434; зразки грунту з місця виявлення протекторів шин автомобіля, які поміщено до спеціального пакету № INZ 3010435, визнано речовими доказами.

Згідно вимог ст. 98 КПК України у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що вказані речі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки являються знаряддями, предметами, що були об`єктами кримінально протиправних дій, та можуть бути використані як доказ фактів та обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно зі ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Підставою для накладення арешту на два фрагменти каністри, які поміщено до паперового конверту; два змиви з обгорілої частини пластикового вікна ванної кімнати, які поміщено до паперового конверту; слід структури матеріалу з зовнішньої сторони віконної рами, який поміщено до паперового конверту; змив зі скрині, який поміщено до паперового конверту; один слід папілярних ліній з середини скрині, який поміщено до спеціального пакету № 2955421; два сліди папілярних ліній з лічильника, які поміщено до спеціального пакету № INZ 1019994; зразки зовнішнього покриву поверхні з заднього двору під вікном, які поміщено до спеціального пакету № INZ 3010434; зразки грунту з місця виявлення протекторів шин автомобіля, які поміщено до спеціального пакету № INZ 3010435 є достатність підстав та розумних підозр вважати, що вони є доказом вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 185 КК України.

Метою арешту вилучених речей є забезпечення їх збереження як речових доказів.

А тому з метою досягнення дієвості кримінального провадження наявна необхідність у застосуванні до тимчасово вилученого майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що є безпосередньо предметом та доказом вказаного кримінального правопорушення, а також для встановлення відомостей, що міститься у вищевказаному вилученому предметі, шляхом проведення ряду судових експертиз, такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Слідча Обухівського РУП ГУ НП в Київській області в судове засідання не з`явилася, просила розглядати клопотання без участі слідчого та прокурора, вимоги клопотання підтримала в повному обсязі, просила не здійснювати фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів, в тому числі не здійснювати аудіо запис та відео запис за допомогою технічних засобів.

Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного.

Судом встановлено, що СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000600 від 19.03.2024 року за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.194, ч.4 ст.185 КК України.

Згідно ст. 170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно вимог ч.5 ст.173 КПК України в ухвалі про арешт майна має бути зазначено: а) перелік майна, яке підлягає арешту; б) підстави застосування арешту; в) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі; г) заборону розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно; д) порядок виконання ухвали.

Внесене клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України, матеріалам клопотання, доведено достатність даних про здійснення досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення, тому з метою запобігання можливим фактам приховування, зникнення, втрати, використання, пересування, передачі, відчуження майна, а його арешт передбачає заборону особам, у володінні яких перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його, є підстави для задоволення клопотання, оскільки у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного слідчим клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 171-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на два фрагменти каністри, які поміщено до паперового конверту; два змиви з обгорілої частини пластикового вікна ванної кімнати, які поміщено до паперового конверту; слід структури матеріалу з зовнішньої сторони віконної рами, який поміщено до паперового конверту; змив зі скрині, який поміщено до паперового конверту; один слід папілярних ліній з середини скрині, який поміщено до спеціального пакету № 2955421; два сліди папілярних ліній з лічильника, які поміщено до спеціального пакету № INZ 1019994; зразки зовнішнього покриву поверхні з заднього двору під вікном, які поміщено до спеціального пакету № INZ 3010434; зразки грунту з місця виявлення протекторів шин автомобіля, які поміщено до спеціального пакету № INZ 3010435 які вилучені під час проведення огляду місця події 19.03.2024 в АДРЕСА_1 та визнано речовим доказом.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1