Справа № 309/101/24
Провадження № 1-кс/309/139/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2024 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання заступника начальника СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000015 щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, раніше не судимого, що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК.

Підозрюваний ОСОБА_6 доставлений у судове засідання 16.02.2024 року о 11 год. 00 хв.

В заявленому клопотанні зазначено, що 03 січня 2024 року о 16.50 год. водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Субару» моделі «Форестер» н.з. НОМЕР_1 , діючи з необережності, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на ненастання суспільно небезпечних наслідків, перебуваючи у стані алкогльного сп`яніння, рухаючись в АДРЕСА_2 , не забезпечив безпеку дорожнього руху та грубо порушив вимоги п.п. 1.5; 12.4; 16.12; 16.5; 16.3; та 1.10 ( в частині тлумачення поняття «дати дорогу» та «перевага») Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, внаслідок чого допустив зіткнення з автомоблем марки «Шкода» моделі «Октавія» н.з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_3 , який рухався по правій смузі руху в АДРЕСА_2 в напрямку с. Лична, Хутського району, в результаті чого ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження.

В результаті даної дорожньо - транспортної пригоди ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, які відповідно до висновку експерта №13/х від 25.01.2024 року у вигляді множинні переломи ребер з залученням чотирьох або більше ребер , перелом 2,3,4,5,6 ребер справа із зміщенням, які слід кваліфікувати як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Відповідно до висновку експерта № 12/01 від 25 січня 2024 року, у задній дорожній ситуації водій автомобіля марки «Субару» моделі «Форестер» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 у відповідності до вимог п.п. 1.5; 12.4; 16.12; 16.5; 16.3; та 1.10 ( в частині тлумачення поняття «дати дорогу» та «перевага») ПДРУ повинен був, з технічної точки зору, вести свій автомобіль зі швидкістю не більше 50 км/год., бути уважним до дорожньої обстановки, зупинити транспортний засіб перед краєм перехрещуваної проїзної частини, дати дорогу транспортним засобам, які наближаються праворуч, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

З технічної точки зору, при заданих вихідних даних, водій автомобіля марки «Субару» моделі «Форестер» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути зіткнення в даній дорожній ситуації і полягала ця технічна можливість у виконанні вказаним водієм п.п. 1.5; 12.4; 16.12; 16.5; 16.3; та 1.10 (в частині тлумачення поняття «дати дорогу» та «перевага») ПДРУ, тобто для уникнення зіткнення водієві ОСОБА_6 , з технічної точки зору, достатньо було діяти так, як вказано в п.1 даного дослідження.

З технічної точки зору, при заданих вихідних даних водій автомобіля марки «Шкода» моделі «Октавія» н.з НОМЕР_2 ОСОБА_7 не мав технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем марки «Субару» моделі «Форестер» н.з. НОМЕР_1 , який виїхав на його смугу руху, шляхом своєчасного негайного застосування екстреного гальмування з моменту виникнення йому небезпеки для руху.

При заданому комплексі вихідних даних умовою настання даної ДТП, з технічної точки зору, є факт невідповідності дій водія автомобіля марки «Субару» моделі «Форестер» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 технічним вимогам п.п. 1.5; 12.4; 16.12; 16.5; 16.3; та 1.10 ( в частині тлумачення поняття «дати дорогу» та «перевага») ПДРУ, оскільки він, маючи можливість оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, не надав перевагу автомобілю марки «Шкода» моделі «Октавія» н.з НОМЕР_2 , який наближався праворуч по перехрещуваній дорозі та мав перевагу в русі, чим створив для водія автомобіля марки «Шкода» моделі «Октавія» н.з НОМЕР_2 небезпеку для руху на такій відстані, що водій автомобіля марки «Шкода» моделі «Октавія» н.з НОМЕР_2 ОСОБА_7 вже не мав технічної можливості запобігти зіткненню, що знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з фактом ДТП.

Таким чином ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.286-1 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, висновком медичного огляду, висновком експерта № 12/01 від 25.01.2024 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 та іншими матеріалами досудового розслідування.

У вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Вучкове, Хустського району, українець, громадянин України, раніше не судимий, проживаючий та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків визначених ч.7 ст.42 КПК України.

Положення ч.2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків. В даному випадку існують ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_6 , будучи обізнаним про міру покарання за скоєне ним кримінальне правопорушення зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти нові злочини та незаконно впливати на потерпілих у даному кримінальному провадженні.

Також, відповідно до положень ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчому судді, суду, крім вищезазначених ризиків необхідно оцінити наступні обставини, зокрема: вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286-1 КК України, тяжкість покарання, за вчинення вищевказаного злочину, зокрема позбавленням волі на строк від трьох до восьми років.

Слідчий в клопотанні посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_6 , будучи на волі, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, також враховуючи те, що останній усвідомивши на даний час про настання карності за скоєне ним діяння може здійснити будь-які дії, спрямовані на ухилення від кримінальної відповідальності, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а тому у даному випадку більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

В судовому засіданні заступник начальника СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 клопотання підтримав, посилаючись на наведені в ньому обставини, просив обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання заступника начальника СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, і просив його задовольнити, з метою подальшого забезпечення можливості розслідування даного кримінального правопорушення та для запобігання ризиків, які наведені слідчим, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування.

Захисник ОСОБА_4 просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, - домашній арешт, посилаючись на те, що підозрюваний має на утриманні двох неповнолітніх дітей, обіцяє виконувати всі покладені на нього обов`язки, а потерпілий ОСОБА_7 не має матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_6 , що стверджується нотаріально посвідченою заявою.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав думку захисника.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення слідчого, з`ясувавши думку прокурора та захисника, заслухавши пояснення підозрюваного ОСОБА_6 , враховуючи наявні в матеріалах клопотання докази, приходжу до висновку, що на даній стадії досудового слідства відсутні достатні підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В матеріалах клопотання відсутні дані, які б давали підставу вважати, що підозрюваний перебуваючи на волі буде ухилятись від слідства чи суду, незаконно впливати на хід досудового слідства і що менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання вище вказаних слідчим ризиків. В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 свою вину у вчинені кримінального правопорушення зазначеного в підозрі визнав повністю і продовжує активно сприяти органу досудового розслідування у розкритті даного правопорушення.

У відповідності до ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 3 ст. 176 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, тяжкість покарання яке може призначатися підозрюваному у разі визнання його винуватим, його вік, наявність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, те, що підозрюваний має на утриманні неповнолітніх дітей, його майновий та сімейний стан, відсутність претензій з боку потерпілого, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу більш м`якого ніж у виді тримання під вартою, а саме: у виді домашнього арешту, який буде доцільною та достатньою мірою гарантування виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків КПК України.

Наявність у матеріалах клопотання доказів дає можливість зробити висновок про те, що в судовому засіданні слідчим не доведено наявність підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, на які вказує слідчий та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За таких обставин слідчий суддя вважає за можливе обрати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, який буде достатнім для забезпечення розгляду кримінального провадження та виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 131,132,176,181,193-194 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання заступника начальника СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці до 16 квітня 2024 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

- прибувати до заступника начальника СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання в період часу з 23.00 год. по 05.00 год. буд. АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Ухвалу про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту надіслати для виконання до Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Ознайомити підозрюваного ОСОБА_6 під розписку з ухвалою про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подано апеляція до Закарпатського апеляційного суду.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1