ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6883/23
провадження № 1-кп/753/778/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000401, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ

Дарницьким районним судом м. Києва проводиться судовий розгляд вказаного кримінального провадження. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 28.04.2023 року головуючим суддею у вказаному провадженні визначено суддю ОСОБА_9 .

Відповідно до доповідної записки секретаря судового засідання ОСОБА_2 , суддя ОСОБА_9 перебуває на лікарняному і не може розглянути клопотання прокурора ОСОБА_3 у вищевказаному кримінальному провадженні про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .

Відповідно до п. 6.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу у Дарницькому районному суді м. Києва, затверджених рішенням загальних зборів суддів Дарницького районного суду м. Києва від 06.11.2023 року, у разі неможливості у визначений КПК України строк суддею розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чи вирішити питання у порядку ст. 331 КПК України щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, кримінальне провадження, для вирішення зазначених питань, передається на розгляд іншому судді кримінальної спеціалізації, визначеному в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК України, або може бути передано для розгляду, або може бути передано для розгляду до іншого суду в порядку визначеному КПК України.

14.03.2024 року відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями та на підставі розпорядження № 15 керівника апарату суду від 20.02.2024 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_6 передано судді ОСОБА_1 для розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .

На підставі викладеного суд вправі розглянути вищевказане клопотання прокурора.

Прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , посилаючись на наявність обґрунтованої підозри та продовження існування встановлених раніше ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 , думку якого підтримала захисник ОСОБА_5 та обвинувачені, категорично заперечував проти задоволення клопотання. Посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, звертав увагу, що сама по собі тяжкість можливого покарання не може бути підставою для тримання особи під вартою, при цьому термін позбавлення обвинуваченого свободи є надмірним. Вказав, що ризики зі спливом часу відпали і стороною обвинувачення не доведено продовження їх існування. За наведених обставин просив змінити запобіжний захід на більш м`який, а саме домашній арешт із застосування електронного засобу контролю.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

З наявних в розпорядженні суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалами слідчих суддів відносно обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжувався в ході судового провадження.

Не вирішуючи наперед питання щодо доведеності чи недоведеності винності обвинуваченого в інкримінованому йому злочині, в даному конкретному випадку суд вважає підозру відносно обвинуваченого у вчиненні злочину небезпідставною, оскільки кримінальне провадження направлено до суду з обвинувальним актом. При цьому обґрунтованість обвинувачення перевірятиметься судом, який здійснює судовий розгляд, шляхом оцінки наданих сторонами кримінального провадження та потерпілим доказів при прийнятті відповідного процесуального рішення.

Також суд враховує практику Європейського суду з захисту прав людини, а саме те, що ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку і тому оцінка такого ризику проводиться з посиланням на ряд інших факторів. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до у ваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки із суспільством.

Приймаючи до уваги наявність підстав для розумної підозри щодо причетності обвинуваченого до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також беручи до уваги відсутність доказів офіційного працевлаштування, постійного офіційного джерела доходу та наявності міцних соціальних і сімейних зв`язків, з огляду на ступінь тяжкості правопорушення, вид і розмір покарання, яке може загрожувати в разі визнання його винуватим, суд приходить до висновку про те, що наведені обставини збільшують ризики втечі та вчинення нового кримінального правопорушення настільки, що їх неможливо відвернути, не продовживши строк тримання під вартою, так як достатні стримуючі фактори, які би свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні.

Також, на даний час розгляд кримінального провадження триває, що, на думку суду, свідчить про можливість незаконного впливу з боку обвинуваченого на свідків.

Відомостей, які би свідчили про неможливість подальшого перебування ОСОБА_6 під вартою, немає.

Дані про те, що обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та судимостей не має, не можуть бути безумовними підставами для зміни обраного запобіжного заходу, оскільки самі по собі не свідчать про відсутність наведених ризиків.

Суд погоджується з твердженням сторони захисту про те, що з плином часу ризики, передбачені ст. 177 КПК України, дещо знижуються, проте, на думку суду, наведені ризики продовжують існувати, та є реальними, і тому жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним у справі ризикам з урахуванням обставин справи та даних щодо особи обвинуваченого, а також забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

При цьому суд на підставі ч. 3 ст. 183 КПК України вважає за необхідне залишити без зміни раніше визначений розмір застави, як такий, що забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, та з покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 16 травня 2024 року включно.

У разі внесення застави в розмірі 380 000 гривень, на спеціальний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві та надання документа, що це підтверджує, ОСОБА_6 підлягає звільненню з-під варти з роз`ясненням зобов`язання прибувати за кожною вимогою суду, а також з покладенням на нього строком на 2 місяці з моменту звільнення з-під варти наступних обов`язків: не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, утриматися від спілкування з обвинуваченим ОСОБА_8 та свідками у даному провадженні, здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків застава буде звернута в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з моменту оголошення до Київського апеляційного суду.

Суддя