465/1772/24
1-кс/465/1012/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

слідчої ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові скаргу ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанову слідчої Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 від 30.03.2024 про закриття кримінального провадження №0001050 від 07.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчої Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 від 30.03.2024 про закриття кримінального провадження №0001050 від 07.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України.

Скаргу мотивує тим, що 25.05.2024 нею отримано лист Львівського районного управління поліції №2 від 24.05.2024, до якого долучено копію постанови про закриття кримінального провадження, вважає що оскаржувана постанова є передчасною, такою, що порушує вимоги чинного кримінального процесуального законодавства України, а тому, на думку представника скаржника, підлягає скасуванню. Вказує, що слідча не перевірила чи мали місце події, про які вказує потерпілий, а також не здійснила всіх можливих слідчих дій для повного з`ясування обставин. Зазначає, що слідчою не вжито жодних заходів щодо встановлення даних транспортного засобу, його власника та водія, який перебував за кермом, також слідча не встановила осіб, в діяннях яких відсутній склад кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, просить поновити строк на оскарження постанови слідчої ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області; скасувати постанову слідчої Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 від 30.03.2024 про закриття кримінального провадження №0001050 від 07.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Заявник в судове засідання не з`явилася, однак її представник подала клопотання про розгляд скарги без її участі.

Слідча в судовому засіданні 11.06.2024 року заперечила щодо задоволення скарги, просила відмовити в такій.

Щодо поновлення заявнику строку на оскарження постанови про закриття кримінального провадження від 30.03.2024, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, серед іншого, рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені у ч.1 ст.303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно з ч.1 ст.117 КПК України пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , про оскаржувану постанову дізналася 25.05.2024 року, оскільки отримала її разом із листом ЛРУП №2 від 24.05.2024 №Д-74/Аз/40/0724.

Таким чином, заявник вважає, що її вини у пропуску процесуального строку немає, адже копію постанови отримано лише 25.05.2024 року.

Наведені обставини суд вважає поважними причинами, оскільки відсутність в заявника достовірної інформації про закриття кримінального провадження позбавляло його визначеності щодо наявності або відсутності підстав звертатися зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження до слідчого судді. Враховуючи наведене, з метою гарантування скаржнику права на судовий захист його законних прав та інтересів, пропущений строк на подання скарги підлягає поновленню.

Дослідивши матеріали скарги, вислухавши думку слідчої, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 3 ст. 8 Конституції України гарантується звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно з ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303, ч.1 ст. 304 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим чи їх представником можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження. Такі скарги можуть бути подані протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, або з дня отримання особою копії постанови.

Відповідно до ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області перебували матеріали кримінального провадження, внесеного 07.12.2023 до ЄРДР за №0001050, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України.

Згідно відомостей витягу з ЄРДР по кримінальному провадженні №0001050, відомості внесено на підставі ухвали слідчого судді Франківського районного суду м.Львова за заявою ОСОБА_5 , у якій йдеться про те, що 03.03.2023 року, за адресою АДРЕСА_1 , невідома особа пошкодила транспортний засіб марки "Tesla Model 3", д.н.з. НОМЕР_1 .

Постановою слдічої ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 від 30.03.2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001050 від 07.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Так, ч. 1 ст. 194 КК України передбачає відповідальність за умисне знищення або пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах.

Основним безпосереднім об`єктом злочину є право власності. Додатковим факультативним об`єктом можуть виступати громадський порядок, екологічна безпека, життя і здоров`я людини.

Предметом злочину може бути будь-яке майно як рухоме, так і нерухоме, крім окремих його видів, знищення чи пошкодження яких передбачено КК як спеціальний вид знищення чи пошкодження майна.

Об`єктивна сторона злочину характеризується суспільно небезпечними діями, які полягають у знищенні чи пошкодженні майна, наслідками у вигляді шкоди у великих розмірах і причинним зв`язком між вказаними діями і наслідками.

Відповідно до примітки до ст. 185 КК України шкода у великому розмірі у складі умисного знищення або пошкодження майна може бути визнана тоді, коли цим злочином спричинено матеріальні збитки на суму, яка у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Станом на 2023 рік неоподаткований мінімум доходів громадян складає 1342 гривень. Відтак, у розрахунку визначення великого розміру, сума завданого збитку повинна складати не менш як 335500,00 гривень.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001050 від 07.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України слідчою 12.12.2023 року допитано потерпілого ОСОБА_5 , який зазначив що сума завданих йому збитків становить 14 600 грн.

Вказане підтверджується наданими потерпілим рахунком фактурою ТОВ "Ілта Львів" №3241 від 07.03.2023 на суму 9800,00 грн. та рахунком ТОВ "Ілта Львів" №3265 від 07.03.2023 на суму 4800,00 грн.

Таким чином, у даному кримінальному провадженні відсутні особи яким кримінальним правопорушенням завдана шкода у великому розмірі.

Відсутність такого ключового елементу об`єктивної сторони кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України як заподіяння шкоди у великих розмірах, є безумовною підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відтак, слідчим суддею встановлено, що твердження, на які покликається слідча СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 в оскаржуваній постанові, повністю узгоджується із зібраними нею доказами, які наявні в матеріалах кримінального провадження, які зокрема досліджені у судовому засіданні, та ґрунтуються на доказах, які були дослідженими під час розгляду даної скарги слідчим суддею.

Висновки, викладені у постанові відповідають фактичним обставинам справи, встановленим за наявними в провадженні матеріалами, зокрема обгрунтовано за яких підстав слідчий встановив відсутність події кримінального правопорушення і дійшов правильного висновку, що об`єктивно встановлені під час досудового розслідування обставини виключають провадження у справі й обумовлюють її закриття.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України і ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів кримінального провадження у їх сукупності слідчим суддею встановлено, що оскаржувана постанова відповідає зазначеним вимогам, а також вимогам ст. 110 КПК України.

З постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що вона не містить інформації щодо наявності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України, а навпаки, спростовує його.

Таким чином, приходжу до висновку, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, винесеною з урахуванням вимог ст.284 КПК України з всебічним урахуванням усіх доказів та обставин справи, твердження скаржника про необхідність скасування оскаржуваної постанови є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах кримінального процесуального законодавства України, а відтак в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303-307, 369-372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , строк на подання скарги.

У задоволенні скарги ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанову слідчої Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 від 30.03.2024 про закриття кримінального провадження №0001050 від 07.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у разі постановлення ухвали без виклику особи, яка її оскаржує, з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 17.06.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1