Справа № 750/25/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/278/24
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

скаржника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 червня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою потерпілого ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ ЧРУП ГУНП В Чернігівській області від 06 червня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001222 від 11 квітня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Мотивуючи рішення, слідчий суддя зазначив, що процесуальне рішення слідчого, дізнавача чи прокурора про відмову у задоволенні клопотання, яке не стосується проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій не може бути оскаржене, як таке, що не передбачене ч.1 ст. 303 КПК України. Це також підтверджується і ч.3 ст. 93 КПК України, в якій прямо зазначено, що оскарженню слідчому судді підлягає лише постанова слідчого, дізнавача чи прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

На зазначену ухвалу слідчого судді ОСОБА_7 була подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати її, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про обґрунтованість вимог його скарги та вважає, що оскаржувана ухвала є немотивованою, слідчий суддя не має права повноважень розглядати скаргу по суті без відкриття провадження.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_7 , який підтримав вимоги поданої апеляційної скарги, думку прокурора про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 , з посиланням на положення ст.ст. 303-307 КПК України, апеляційний суд визнає обґрунтованим, з огляду на таке.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

В контексті змісту та вимог скарги ОСОБА_7 , апеляційний суд враховує положення п.п. 1, 7 ч.1 ст. 303 КПК України, відповідно до яких на досудовому розслідувані може бути оскаржена:

- бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

- рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

У скарзі ОСОБА_7 , поданій до слідчого судді, останній оскаржує постанову СВ ЧРУП ГУНП В Чернігівській області ОСОБА_8 від 06 червня 2024 року про відмову в задоволенні в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001222 клопотання потерпілого ОСОБА_7 від 04 червня 2024 року про накладення арешту на дві пластикові ємкості, які згідно Договору оренди від 13 березня 2001 року передані СВК «Дружба» для тимчасового користування, а 29 серпня 2022 року продані до СТОВ «Агростарт-Україна».

В цьому контексті апеляційний суд враховує, що положеннями п.7 ч.1 ст.303 КПК України передбачена можливість оскарження до слідчого судді рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено в задоволенні клопотання.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що накладення арешту на майно не є слідчою дією, а відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження.

Так, відповідно до приписів ч.1 ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи положення п.7 ч.1 ст.303 КПК України, накладення арешту на майно не відноситься до слідчих дій, а тому рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно не може бути оскаржено в порядку п.7 ч.1 ст.303 КПК України.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що в даній справі слідчий виконав вимоги ст.220 КПК України, зокрема отримавши клопотання ОСОБА_7 , у визначений законом строк розглянув його по суті та відмовив в його задоволенні відповідною постановою.

Окрім того, слід зазначити, що у слідчого відсутні повноваження для накладення арешту на майно, оскільки вони відносяться до повноважень слідчого судді, а слідчий має право лише ініціювати розгляд такого питання шляхом звернення до суду з відповідним клопотанням погодженим прокурором.

За наведених підстав, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя на законних підставах відмовив у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 , оскільки рішення, яке прийняв слідчий у формі постанови з урахуванням вимог ст.303 КПК України оскарженню не підлягає.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 та скасування оскарженої ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 червня 2024 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою потерпілого ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ ЧРУП ГУНП В Чернігівській області від 06 червня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001222 - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4