Кримінальне провадження №629/713/24
Номер провадження 1-кп/629/86/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження №0001043 від 04.11.2023, яке надійшло з Лозівської окружної прокуратури Харківської області, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шатівка, Лозівського району, Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше судимого:

- 08.09.2021 Харківським районним судом Харківської області за ст.186 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 09.06.2023 за відбуттям строку покарання,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.297 ч.1 КК України, -

встановив:

17.10.2023, у вечірній час доби, більш точного часу в ході судового слідства не встановлено, ОСОБА_4 , маючи умисел на вчинення наруги над могилою померлої ОСОБА_6 , прийшов на територію кладовища в с.Шатівка Лозівського району Харківської області, де усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, нехтуючи громадською моральністю у сфері шанобливого ставлення до померлих та їх місць поховання, діючи умисно, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих, демонструючи зверхнє ставлення до принципів суспільної моралі, за допомогою фізичної сили рук повалив намогильну стелу на місці поховання померлої ОСОБА_6 02.01.1939-17.10.2021 років життя, здійснивши наругу над могилою померлої ОСОБА_6 , яка відповідно до ст.2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», виразилась у самовільному пошкодженні надмогильної споруди, чим осквернив пам`ять померлої та спричинив моральні страждання близьким.

Побачивши, що наступного дня намогильна стела ОСОБА_6 була встановлена на місце, ОСОБА_4 , маючи умисел на вчинення наруги над могилою померлої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуваючи на території кладовища в с.Шатівка Лозівського району Харківської області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, нехтуючи громадською моральністю у сфері шанобливого ставлення до померлих та їх місць поховання, діючи умисно, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих, демонструючи зверхнє ставлення до принципів суспільної моралі, за допомогою фізичної сили рук повалив намогильну стелу над могилою померлої ОСОБА_6 , здійснивши наругу над могилою померлої ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, підтвердив, що вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення при вищезазначених обставинах, у вчиненому щиро розкаявся та дав показання, що дійсно 17.10.2023 він, будучи на підпитку зайшов на кладовище в с.Шатівка Лозівського району Харківської області, де на місці поховання своєї тітки ОСОБА_6 , за допомогою фізичної сили рук повалив намогильну стелу, згадавши, що за життя вона його ображала називаючи «дурником», а потім через деякий час, 24.10.2023, знову перебуваючи на території кладовища, провідуючи свою померлу матір та вживши алкоголь, побачив, що пам`ятник тітки ОСОБА_6 встановили на місце і він знову, штовхнувши намогильну стелу, зваливши її за допомогою рук. Зараз пам`ятник стоїть на місці, він відшкодував всі витрати пов`язані з встановленням пам`ятника, шкодує про вчинене.

Враховуючи зізнавальні показання обвинуваченого ОСОБА_4 , а також те, що іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, учасники судового провадження розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності їх позицій, тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що стосуються речових доказів, судових витрат та даних, які характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена, його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.297 КК України, як наруга над могилою померлого.

Суд вважає, що спосіб вчинення кримінального правопорушення, ступінь здійснення злочинного наміру та послідовність дій обвинуваченого ОСОБА_4 свідчать про спрямованість умислу на наругу над могилою померлого. При таких обставинах, підстав для зміни правової кваліфікації дій обвинуваченого або його виправдання, суд не вбачає.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, що відповідно до ч.2 ст.12 КК України він вчинив нетяжке кримінальне правопорушення.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий, має не зняту і не погашену в установленому порядку судимість, не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом легка розумова відсталість, згідно висновку судово-психіатричного експерта №367 від 19.12.2023, ОСОБА_4 на даний час страждає на хронічне психічне захворювання у формі легкої розумової відсталості з поведінковими порушеннями; відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними; у період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_4 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; на теперішній час ОСОБА_4 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та те, що вказане кримінальне правопорушення було вчинено обвинуваченим, що має непогашену в установленому порядку судимість, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, дані, що характеризують особу обвинуваченого та наявність захворювання у формі легкої розумової відсталості з поведінковими порушеннями, суд приходить до висновку про призначення покарання обвинуваченому у виді арешту в межах санкції ч.1 ст.297 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 ст.69,69-1,75 КК України, суд не вбачає.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов, судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.370,373,374 КПК України, суд, -

ухвалив:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.297 КК України та призначити покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

Після набрання вироком законної сили, затримати ОСОБА_4 з метою етапування під вартою до арештного будинку для відбування покарання.

Надати дозвіл Лозівському РВП ГУ НПУ в Харківській області на етапування ОСОБА_4 до арештного будинку під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання в порядку виконання даного вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_7