КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №757/1846/24-к Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-сс/824/1753/2024 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.01.2024,

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

особи, яка подала скаргу в режимі ВКЗ ОСОБА_6

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.01.2024 відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 18.12.2023.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000301, до якого приєднано матеріали кримінального провадження № 0000501.

Згідно матеріалів досудового розслідування встановлено, що начальник Управління стратегічних розслідувань в Івано-Франківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України ОСОБА_6 з метою одержання неправомірної вигоди зловживав своїм службовим становищем всупереч інтересам служби, шляхом тиску на посадових осіб органів місцевого самоврядування та державних лісогосподарських підприємств Івано-Франківської області, отримав на близьких родичів та інших підставних осіб право власності на 29 земельних ділянок, які знаходяться на території Поляницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області та перебувають у володінні ДП «Ворохтянське лісове господарство».

Відповідно до відомостей, отриманих від ДП «Львівська державна лісовпорядна експедиція» встановлено, що місце розташування земельних ділянок, шляхом накладення картографічних матеріалів збігається із кварталами, які перебувають у володінні ДП «Ворохтянське лісове господарство», а тому вони належать до земель лісового фонду.

В той же час, відповідно до відповіді ДП «Ворохтянське лісове господарство» будь-яких погоджень на відчуження земельних ділянок не надавало.

Підставою для внесення відомостей за № 0000301 до Єдиного реєстру досудових розслідувань є звернення ДП «Ворохтянське лісове господарство» про вчинення кримінального правопорушення від 12.03.2020.

Відомості за № 0000501 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено на підставі повідомлення УСБУ в Івано-Франківській області.

Здійснюючи свої повноваження у кримінальному провадженні № 0000301 з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення із дотриманням принципу диспозитивності, згідно якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, стороною обвинувачення (слідчий, прокурор) збираються та перевіряються докази з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, у тому числі тих, що стали підставою для реєстрації кримінального провадження.

На теперішній час органом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000301, відповідно до вимог КПК України вживаються заходи, спрямовані на забезпечення швидкого, повного, та неупередженого розслідування всіх обставин вчинення кримінального правопорушення з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З огляду на викладене, в ході досудового розслідування процесуальні рішення та слідчі (розшукові) дії, які б порушували законні права та інтереси ОСОБА_6 , прокурорами та слідчими не приймалися та відповідно не проводилися. Слідчі (розшукові) дії проводяться виключно з метою виконання обов`язку доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, у тому числі тих, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

Таким чином, в ході здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням не встановлено обставин, які б могли вказувати на можливе вчинення неправомірних дій зазначених у зверненнях ОСОБА_6 працівниками правоохоронних органів.

Зазначені у зверненнях ОСОБА_6 доводи не знайшли свого об`єктивного підтвердження на цій стадії кримінального провадження.

Доводи ОСОБА_6 у його зверненнях зведені виключно до незгоди із прийнятими процесуальними рішеннями та проведеними процесуальними діями у кримінальному провадженні.

У зв`язку із вищевказаними обставинами, підстави для внесення відомостей за зверненнями ОСОБА_6 до Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні.

Крім того, судовим розглядом встановлено, що вказана заява ОСОБА_6 , відповідно до ст. 218 КПК України була скерована за належністю для організації розгляду в межах чинного законодавство до Держаного бюро розслідувань, про що також повідомлено автора звернення.

Таким чином, скарга ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора щодо невнесення відомостей за його заявою про кримінальне правопорушення є безпідставною.

Дії уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора щодо направлення звернення до Держаного бюро розслідувань відповідають вимогам чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення особою, вказаною у заяві про кримінальне правопорушення, на думку слідчого судді, відповідає вимогам діючого законодавства, а відтак, слідчий суддя не вбачала підстав для задоволення скарги.

ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.01.2024 - скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважену особу, прокурора Офісу Генерального прокурора внести відомості в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за його повідомленням від 18.12.2023 р, щодо вчинення кримінального правопорушення слідчим Другого відділу ТУ ДБР з розташуванням у м. Львові ОСОБА_8 , за фактом внесення ним 22 січня 2021 року неправдивих даних в клопотання до Личаківського районного суду м.Львова про тимчасовий доступ до речей і документів на земельні ділянки які не були зазначені у витягу ЄРДР та вчинення відносно нього інших злочинів зазначених в повідомленні про вчинення кримінального правопорушення. Визнати бездіяльність уповноваженої особи, прокурора Офісу Генерального прокурора протиправною, щодо невнесення відомостей в ЄРДР за повідомленням від 18.12.2023 року.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що слідчим ОСОБА_8 досліджувалося у кримінальному провадженні №0000501 від 08.05.2020 року земельні ділянки з кадастровими номерами :22:002:0524, :22:002:0546, :22:002:0547, :22:002:1055, :22:002:2805, :22:002:2598, :22:002:2599, :22:002:2600, :22:002:2601, :22:002:2602, :22:002:3074, які не були зазначені як такі, що нібито він міг ними заволодіти на родичів чи підставних осіб, тобто не входили до переліку 29 земельних ділянок зазначених в рапорті працівників УСБУ в Івано-Франківській області №14/2-542 від 07.05.2020 року, тобто слідчий явно вийшов за межі розслідування справи та своїх службових повноважень.

Крім того, апелянт вказує, що викладене в клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів 22.01.2021 року слідчого ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_8 свідчить про його надуманість, неналежної перевірки викладеної інформації яка послужила подальшою підставою для винесення по справі №463/4145/20, провадження №1-кс/463/885/21 Личаківським районним судом м. Львова ухвал про тимчасовий доступ до речей і документів щодо реєстрації та права власності земельних ділянок. Зверненням до суду слідчого ОСОБА_8 з клопотаннями було передчасним так як слідчий не дослідив всі обставини справи щодо підготовки вищевказаного незаконного та сфальсифікованого ним клопотання в яке вніс завідомо неправдиві дані відносно мене та інших осіб яке в подальшому послужило підставою тимчасового доступу до речей і документів на земельні ділянки та дискредитації мене як правоохоронця порушуючи мої конституційні права та права власників.

Також апелянт зазначає, що слідчий ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_8 , зловживаючи своїм службовим становищем вніс в клопотання від 22.01.2021 року до Личаківського районного суду м. Львова про тимчасовий доступ до речей і документів на вищевказані земельні ділянки фіктивні відомості тобто неправдиві дані відносно нього та інших обставин які до цього часу в результаті розслідування даного кримінального провадження не знайшли підтвердження, продовжуючи тиск на мене та мого батька якому нанесено збитки.

Крім того, апелянт вказує, що судом першої інстанції не звернуто уваги на те, що в його скарзі та повідомленні про вчинення кримінального правопорушення від 18.12.2023 року, зазначено що вищевказані кримінальні провадження відносно нього були відкриті за сфальсифікованими заявами та на підставі рапорту СБУ в які були внесені завідомо неправдиві дані відносно нього та його родичів. Дані завідомо неправдиві дані вносилися працівниками СБУ та членами злочинного угрупування «АСП» яке продовжує діяти до цього часу в Івано-Франківській області. Сфальсифіковані кримінальні провадження та їх розслідування відносно нього та членів його родини, накладення арешту на їх майно та нанесення їм збитків на суму 13 млн. гривень можуть вчинятися слідчими ДБР у зв?язку із здійсненням ним службових обов?язків, пов?язаних з документуванням вчинення численних злочинів організованим злочинним угрупуванням «АСП» та одним з народних депутатів Верховної ради України який входить до даного ОЗУ. Члени даного ОЗУ продовжують впливати на криміногенну обстановку у даному регіоні, вищенаведене висвітлюється в засобах масової інформації.

Також апелянт зазначає, що дії слідчих виражаються у тривалому кримінальному переслідуванні його та його батька ОСОБА_9 та слід кваліфікувати за ознаками злочину передбаченого ст.366 та 364 КК України. До цього часу в результаті розслідування кримінальних проваджень жодній особі не повідомлено про підозру. Окрім того, із зазначених в рапорті 29 земельних ділянок лише три земельні ділянки з кадастровими номерами :22:002:2524, :22:002:2784, :22:002:2804 були придбані на підставі цивільно-правових угод та належать на праві приватної власності згідно укладених нотаріально посвідчених договорів його батьку ОСОБА_9 , право власності на яке не скасовано. Дані земельні ділянки не перебували у володінні держлісгоспу та не відносяться до земель лісового фонду, що знайшло своє підтвердження в двох земельно-технічних експертизах та наданої інформації Львівської державної лісовпорядної експедиції.

Крім того, апелянт вказує, що земельна ділянка з кадастровим номером :22:002:0549 яка була зазначена в рапорті зареєстрована у Державному земельному кадастрі до 2012 року тобто її реєстрація відбулася до його призначення в органи поліції з розташуванням в Івано-Франківській області. Корупційні діяння які нібито виявлені виявлено відносно нього в ході проведення оперативних заходів (яких саме не конкретизується), хоча згідно Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» проведення оперативних заходів взагалі не передбачено, передбачено проведення оперативно-розшукових заходів. З іншими власниками 26 земельних ділянок, посадовими особами держлісгоспів та суб?єктом господарювання які зазначені у рапорті та витягу ЄРДР він особисто не знайомий, не перебував з ними в будь-яких відносинах, тобто не міг фактично здійснити тиску та вплинути на них. Ним в жодному разі не було отримано у зазначених осіб у рапорті неправомірної вигоди, і як йому відомо дані особи із заявами відносно нього в СБУ не зверталися. Тобто викладена інфомація в рапорті та витягу ЄРДР не була належним чином перевірена та є недостовірною.

Щодо заволодіння земельними ділянками ним як керівником Управління стратегічних розслідувань в Івано-Франківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, апелянт зазначає, що дану посаду він займав в період з 23.10.2019 року по 15.05.2020 року, однак мій батько ОСОБА_9 придбав на підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі продажу дві земельні ділянки 25.01.2019 року та одну 02.10.2018 року, а посаду керівника я почав займати пізніше з 23.10.2019 року. Тобто зазначена в рапорті інформація не відповідає дійсності та є недостовірною, але незважаючи на це відомості до ЄРДР були внесені та проводиться досудове розслідування майже чотири роки. Викладене в рапорті працівниками УСБУ у Івано-Франківській області свідчить про їх надуманість, неналежної перевірки викладеної інформації яка послужила подальшою підставою для внесення неправдивих відомостей до ЄРДР та необґрунтованого тривалого кримінального переслідування його та його батька ОСОБА_9 .

Апелянт вказує, що в результаті викладення неправдивої інформації працівників СБУ яка до того ж до цього часу не підтвердилася порушено безпосередньо його Конституційні права, чим здійснено підрив його авторитету, іміджу та довіри до нього в керівництва, його підлеглих працівників поліції, колег та громадян як до керівника та працівника правоохоронного органу. В повідомленні про вчинення кримінального правопорушення він був попереджений за ст.383 КК України та ознайомлений із ст.60 КПК України та зазначив конкретні факти внесення слідчим територіального управління ДБР в клопотання завідомо неправдивих даних та вчинення інших злочинів відносно нього, тобто він вказав хто саме, коли і яким чином вчинив кримінальні правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 18.12.2023 за допомогою поштового зв`язку АТ Укрпошта направив до Офісу Генерального прокурора повідомлення № 0524 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366, 364 КК України слідчим Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_8 , однак уповноважені особи Офісу Генерального прокурора, отримавши дане повідомлення 21.12.2023, не внесли відомості до ЄРДР у відповідності до вимог ст. 214 КПК України, а листом № 31/2/1-37295-23 від 28.12.2023, повідомили ОСОБА_6 про скерування його повідомлення №0524 для розгляду по суті до Державного бюро розслідувань.

У зв`язку з чим, ОСОБА_6 таку бездіяльність оскаржив до слідчого судді, і в своїй скарзі просив визнати протиправною бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його повідомленням від 18.12.2023 та зобов`язати заступника начальника другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів ДБР Департаменту нагляду за додержанням законів органами ДБР Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 уповноважену особу внести до ЄРДР відомості за його повідомленням від 18.12.2023.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_6 слідчий суддя виходив з того, що дії уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора щодо скерування за належністю повідомлення ОСОБА_6 , відповідно до ст. 218 КПК України для організації розгляду в межах чинного законодавства до ДБР відповідають вимогам чинного законодавства, а відтак, бездіяльності Офісу Генерального прокурора по невнесенню відомостей не встановлено, а окрім того, у повідомленні ОСОБА_6 від 18.12.2023 відсутні фактичні відомості, передбачені ч.5 ст. 214 КПК України, що можуть свідчити про вчинення конкретних кримінальних правопорушень слідчим Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, у зв`язку з чим скарга ОСОБА_6 є безпідставною.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного.

З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_6 18.12.2023 за допомогою поштового зв`язку АТ Укрпошта направив до Офісу Генерального прокурора повідомлення № 0524 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366, 364 КК України слідчим Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_8 .

Отримавши дане повідомлення 21.12.2023, листом № 31/2/1-37295-23 заступник начальника другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту нагляду за додержанням законів органами державного бюро розслідувань ОСОБА_11 у відповідності до вимог Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом ГПУ № 139 від 06.04.2016, п. 3.7 Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, затвердженої наказом ГПУ № 125 від 03.12.2012 та ст. ст. 216, 218 КПК України скерував таку заяву Державному бюро розслідувань, зважаючи на те, що в заяві ставилось питання щодо внесення відомостей до ЄРДР щодо слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_8 за ст.ст.366, 364 КК України, та враховуючи, що ГСУ ДБР вже здійснюється досудове слідство у кримінальному провадженні № 0002032 від 22.12.2023 за зверненням ОСОБА_6 щодо неправомірних дій слідчого ОСОБА_8 під час розслідування ним кримінального провадження щодо ОСОБА_6 .

Відтак, скерування повідомлення ОСОБА_6 №0524 для розгляду по суті до Державного бюро розслідувань не може вважатись бездіяльністю Офісу Генерального прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

Більш того, відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому відомості, які вказують на ознаки складу злочину, кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Водночас, в повідомленні про вчинення кримінального правопорушення від 18.12.2023 ОСОБА_6 фактично висловлює свою незгоду з процесуальними та слідчими (розшуковими) діями, що здійснює слідчий Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_8 під час здійснення останнім досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000301, до якого приєднано матеріали кримінального провадження № 000501 щодо зловживання начальником Управління стратегічних розслідувань в Івано-Франківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України ОСОБА_6 з метою одержання неправомірної вигоди, своїм службовим становищем всупереч інтересам служби, шляхом тиску на посадових осіб органів місцевого самоврядування та державних лісогосподарських підприємств Івано-Франківської області, та отриманні на близьких родичів та інших підставних осіб право власності на 29 земельних ділянок, які знаходяться на території Поляницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області та перебувають у володінні ДП «Ворохтянське лісове господарство».

При цьому, як вірно зазначив в ухвалі слідчий суддя, в повідомленні про вчинення кримінального правопорушення не наведено відомостей про конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, які б об`єктивно підтверджували реальність події злочину в розумінні положень ст. 11 КК України, а викладення даних, щодо проведених слідчим процесуальних та слідчих (розшукових) дій під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000301, до якого приєднано матеріали кримінального провадження № 000501, з якими не погоджується ОСОБА_6 , на переконання колегії суддів, дозволяє зробити висновок про відсутність правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії за такою заявою щодо початку досудового розслідування кримінального провадження, відповідно до положень ст. 214 КПК України. Всі викладені ОСОБА_6 у повідомленні обставини мають перевірятись в рамках кримінального провадження щодо ОСОБА_6 №0000301 за ч. 2 ст. 364 КК України, яке об`єднане з кримінальним провадженням №000501 за ч. 2 ст. 364 КК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що в повідомленні від 18.12.2023 наведено об`єктивні дані, які свідчать про ознаки злочину, і дана заява підлягала реєстрації, шляхом внесення відомостей до ЄРДР, колегія суддів вважає безпідставними.

Посилання ОСОБА_6 на те, що кримінальні провадження №0000301, № 000501 щодо нього були розпочаті за сфальсифікованими заявами на підставі рапорту СБУ, в який були внесені завідомо неправдиві дані відносно нього та його родичів, колегія суддів до уваги не бере, оскільки обставини, за яких були порушені вищезазначені кримінальні правопорушення не є предметом розгляду даної скарги.

Будь - яких істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість постановленої слідчим суддею ухвали за скаргою ОСОБА_12 та підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.01.2024, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 18.12.2023 - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4