Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/221/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2024 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому Кіровоградської області апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.03.2024.

За участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

слідчого ОСОБА_9 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда зі скаргою на рішення слідчого про закриття кримінального провадження, згідно з якою вказав, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження № 0001002 від 03.12.2022 року є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.03.2024 відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження № 0001002 від 03.12.2022.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що 03.12.2022 слідчим СУ ГУНП в Кіровоградській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування та розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001002 від 03.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за матеріалами якого 03.12.2022 близько 18 год. 15 хв. на 258 км. автомобільної дороги сполученням Київ-Одеса, біля с. Данилова Балка на території Благовіщенської територіальної громади Голованівського району Кіровоградської області військовослужбовець ЗСУ (військова частина НОМЕР_1 ) ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «Subaru Forester» реєстраційний номер НОМЕР_2 (в автомобілі перебував 1 водій), рухаючись на смугах руху зі сторони міста Київ до міста Одеса здійснив наїзд на стоячий біля правого краю проїзної частини, з увімкненою світловою аварійною сигналізацією та виставленим знаком аварійної зупинки вантажний автомобіль «DAF XF95», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який перебував в складі автопоїзду з напівпричепом-контейнеровозом «MG FSC27Y», р.н. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В результаті ДТП водій автомобіля «Subaru Forester» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_10 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці ДТП, водій автопоїзду ОСОБА_11 тілесних ушкоджень не отримав.

У даному кримінальному провадженні слідчим двічі, а саме: 30.01.2023 та 30.06.2023 виносилися постанови про закриття кримінального провадження, з підстав передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Але за наслідками розгляду поданих потерпілою та її представником скарг на рішення слідчого, 23.03.2023 та 21.08.2023 відповідно, ухвалами слідчих суддів Ленінського районного суду м. Кіровограда постанови слідчого про закриття кримінального провадження скасовані. Задля виконання завдання кримінального провадження матеріали зазначеного кримінального провадження були направлені СУ ГУНП в Кіровоградській області.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України 31.12.2023 року слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0001002 від 03.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Під час досудового розслідування за матеріалами кримінального провадження, в ході проведення всіх можливих та необхідних слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та неупереджене розслідування обставин кримінального правопорушення, встановлено, що причиною ДТП стало грубе порушення водієм автомобіля «Subaru Forеster» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_10 , та яким не були вжиті належні заходи безпеки, а саме п.п.1.5, 2.3 (б) і (д), 2.9 (а), 12.6 (ґ) та 13.3 ПДР України.

Твердження про те, що слідство у даному кримінальному провадженні проведено однобічно, без врахування її показань, є необгрунтованими, оскільки відповідно до ст. 65 КПК України потерпіла ОСОБА_6 не є свідком даної події, тому що на місці ДТП не перебувала.

Щодо припущень потерпілої, які продиктовані з її власної позиції про те, що загиблому ОСОБА_10 ще живому могли залити в горло алкоголь слідчим суддею, з урахуванням висновку експерта № 41 відзначається, що в крові трупа ОСОБА_10 виявлений етиловий алкоголь в кількості 2,51 г/дм. 3, що відносно живих осіб відноситься до тяжкого ступеню алкогольного сп`яніння.

Смерть ОСОБА_10 настала від забою головного мозку внаслідок відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння черепу, а тому тілесні ушкодження на тілі трупу ОСОБА_10 отримані в результаті ДТП знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням його смерті.

Оскільки, згідно з висновком судово-медичної експертизи в крові трупа ОСОБА_10 виявлений етиловий алкоголь в кількості 2,51 г/дм. куб., що відносно живих осіб відноситься до тяжкого ступеню алкогольного сп`яніння, 16.01.2023 слідчим було винесено постанову про перекваліфікацію дій водія ОСОБА_10 з ч. 2 ст.286 КК України на ч. 3 ст. 286-1 КК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу Ленінського районного суду від 15.03.2024 скасувати.

Матеріали справи направити до відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградські області для подальшого досудового розслідування.

Обгрунтовує свої вимоги тим, що органом досудового розслідування, не проведена експертиза крові, яка знаходиться в салоні автомобіля «Subaru Forester», яку виявлено після дорожньо-транспортної пригоди та не проведено одночасного допиту свідків та потерпілої.

Також, вказує, що не проводився по справі допит свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які є колегами, разом працюють, з відео фіксацією, та по справі не призначалася слідчим психологічна експертиза, яку доручають провести Кіровоградському НДЕКЦ МВС України або Кропивницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Відтак не було з`ясовано, чи можна вказати їхні покази являються щирими, а в яких присутні психологічні ознаки неповноти чи нещирості.

Зазначає, що покази двох свідків не співпадають з показами потерпілої ОСОБА_6 , згідно якими в день ДТП 03.12.2022 ОСОБА_10 дзвонив своїй дружині ОСОБА_13 та при цьому було все гаразд. Щоб доїхати з міста Київ на 258 км. автомобільної дороги сполученням Київ-Одеса, де слалося ДТП, ОСОБА_10 слід було б проїхати три блок пости. Відповідно, якщо б він був у нетверезому стані з алкоголем в кількості 2,51г/дм 3, він не зміг би їх проїхати. До того ж він в телефонній розмові вказував, що заїде на заправку та купив 20 літрів бензину для генератора, які заправив у каністру.

Слідчий, не проводив одночасний допит ОСОБА_6 та ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях. Розбіжність у показах в тому, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 стверджують, що з автомобіля Субару Форестер був запах алкоголю, знайшли пляшку наполовину заповнену пивом. ОСОБА_6 коли приїхала на місце ДТП бачила вже порожню пляшку від пива, на якій не було будь-яких капель крові, хоча весь салон автомобіля «Subary Forester» був залитий кров`ю. Не допитані свідки, які б мали бачити ОСОБА_10 на трьох блокпостах на заправці.

Не встановлено точний час смерті ОСОБА_10 , оскільки у висновку судово-медичної експертизи №41 від 12.12.2022 таких даних немає. Гіпотетично можна допустити, що після ДТП, яке сталося 03.12.2023, що близько 18 год. 15 хв. на 258 км. автомобільної дороги сполученням Київ-Одеса, ще живому ОСОБА_10 залили в горло алкоголь.

Заслухавши суддю-доповідача, потерпілу ОСОБА_6 та її представника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, дотримуючись меж перегляду судових рішень визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвалу слідчого судді, слід залишити без змін, з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказані вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Так, статтею 2 КПК України, регламентовано, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. (стаття 2 КПК).

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що 03.12.2022 слідчим СУ ГУНП в Кіровоградській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування та розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001002 від 03.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за матеріалами якого 03.12.2022 близько 18 год. 15 хв. на 258 км. автомобільної дороги сполученням Київ-Одеса, біля с. Данилова Балка на території Благовіщенської територіальної громади Голованівського району Кіровоградської області військовослужбовець ЗСУ (військова частина НОМЕР_1 ) ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «Subaru Forester» реєстраційний номер НОМЕР_2 (в автомобілі перебував 1 водій), рухаючись на смугах руху зі сторони міста Київ до міста Одеса здійснив наїзд на стоячий біля правого краю проїзної частини, з увімкненою світловою аварійною сигналізацією та виставленим знаком аварійної зупинки вантажний автомобіль «DAF XF95», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який перебував в складі автопоїзду з напівпричепом-контейнеровозом «MG FSC27Y», р.н. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В результаті ДТП водій автомобіля «Subaru Forester» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_10 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці ДТП, водій автопоїзду ОСОБА_11 тілесних ушкоджень не отримав.

30.01.2023 та 30.06.2023 слідчим виносилися постанови про закриття кримінального провадження, з підстав передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

За наслідками розгляду поданих потерпілою та її представником скарг на рішення слідчого, 23.03.2023 та 21.08.2023, ухвалами слідчих суддів Ленінського районного суду м. Кіровограда постанови слідчого про закриття кримінального провадження, скасовані.

31.12.2023 відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0001002 від 03.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Так, на виконання ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.08.2023, у кримінальному провадженні № 0001002 від 03.12.2022 встановлено, щодо нездійснення усіх заходів, зокрема для виклику та допиту свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , 05.10.2023 відповідно до постанови слідчого ОСОБА_9 про проведення процесуальних дій на іншій території, 25.12.2023 слідчим відділення №2 СВ Березівського РВН ГУНП в Одеській області було допитано ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

При цьому, показання свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 є аналогічними тим показанням, які надавалися раніше. Інших свідків на місці ДТП виявлено не було.

Частиною 1 статті 65 КПК України, регламентовано, що свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

Разом з цим, потерпіла ОСОБА_6 не є свідком даної події, тому що на місці ДТП не перебувала. Отже твердження, наведені в апеляційній скарзі, відносно того, що покази потерпілої ОСОБА_6 не співпадають з показами свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , тому треба зробити перехресний допит, є безпідставними.

Враховуючи, що потерпіла не була свідком дорожньо-транспортної пригоди, твердження про однобічність проведеного слідства у кримінальному провадженні, без врахування показань ОСОБА_6 , також є необгрунтованими.

Водночас, колегія суддів зауважує, що ставити під сумнів показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ,та призначати психологічну експертизу з метою з`ясування щирості їх показань - підстав немає.

Твердження захисника, про те, що гіпотетично можна допустити, що загиблому ОСОБА_10 ще живому що після ДТП, яке сталося 03.12.2023, що близько 18 год. 15 хв. на 258 км. автомобільної могли залити в горло алкоголь не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до висновку експерта № 41 у крові трупа ОСОБА_10 виявлений етиловий алкоголь в кількості 2,51 г/дм. 3, що відносно живих осіб відноситься до тяжкого ступеню алкогольного сп`яніння. Смерть ОСОБА_10 настала від забою головного мозку внаслідок відкритої черепно-мозкової травми з переломок кісток склепіння черепу, а тому тілесні ушкодження на тілі трупу ОСОБА_10 отримані в результаті ДТП знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням його смерті.

Зважаючи на те, що згідно з висновком судово-медичної експертизи в крові трупа ОСОБА_10 виявлений етиловий алкоголь в кількості 2,51 г/дм. куб., що відносно живих осіб відноситься до тяжкого ступеню алкогольного сп`яніння, 16.01.2023 слідчим винесено постанову про перекваліфікацію дій водія ОСОБА_10 з ч. 2 ст. 286 КК України на ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Також, колегія суддів враховує, що відповідно до висновку експерта № 25/34/23-27 від 16.01.2023, водій автомобіля «DAF XF95» ОСОБА_11 не мав можливості уникнути настання даної ДТП своїми односторонніми діями. Дії водія автомобіля «Subaru Forеster» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_10 , що мали бути спрямовані на забезпечення безпеки та на можливість уникнення ДТП, регламентувались вимогами п.п. 2.3 (б) і (д), 12.3, 12.6 (ґ) та 13.3 Правил дорожнього руху України.

За умови виконання водієм автомобіля «Subaru Forеster» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_10 вимог п.п. 2.3 (б) і (д), 12.3, 12.6 (ґ) та 13.3 ПДР, він (водій ОСОБА_10 ) мав технічну можливість уникнути наїзду на стоячий попереду напівпричіп «MG FSC27Y», р.н. НОМЕР_4 в складі з автомобілем «DAF XF95».

Згідно висновку експерта № 1603/1606/23-27 від 24.04.2023, яких-небудь слідів, що свідчили б про рух автомобіля «Subaru Forеster» у стані гальмування не виявлено. Також відсутні дані про площі деформованих ділянок з урахуванням деформації кожного окремого конструктивного елементу, дані про товщину деталей металевих конструкцій в зоні деформації, а отже, експертним шляхом визначити швидкість руху автомобіля «Subaru Forеster» перед ДТП ( в тому числі і виходячи із механічних пошкоджень, які отримав вказаний транспортний засіб) в результаті ДТП не представилося можливим.

При неможливості експертним шляхом встановити фактичну швидкість руху автомобіля «Subaru Forеster», рішення про наявність (відсутність) у водія технічної можливості уникнути ДТП проводиться при умові руху автомобіля «Subaru Forеster» з максимально припустимою швидкістю для даних дорожніх умов, тобто при русі даного автомобіля зі швидкістю до 110 км/год (вимоги п. 12.6 (ґ) ПДР). При цьому, слід враховувати, що якщо водій має технічну можливість уникнути ДТП при русі автомобіля з максимально допустимою швидкістю, то при русі автомобіля зі швидкістю, що є меншою за максимально припустиму, у водія тим більш є можливість уникнути ДТП.

Водій автомобіля «DAF XF95» ОСОБА_11 не мав можливості уникнути настання даної ДТП своїми односторонніми діями.

Враховуючи, що водій автомобіля «Subaru Forеster» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_10 мав технічну можливість виконати вимоги п.п. 2.3 (б) і (д), 12.3, 12.6 (ґ) та 13.3 ПДР, та мав можливість уникнути наїзду на стоячий напівпричіп «MG FSC27Y», р.н. НОМЕР_4 в складі з автомобілем «DAF XF95», а водій автомобіля «DAF XF95» ОСОБА_11 не міг уникнути даної ДТП своїми односторонніми діями, слід зробити висновок про те, що в розглянутій дорожній обстановці невідповідність дій водія автомобіля «Subaru Forеster» ОСОБА_10 , вказаним вище вимогам ПДР знаходиться в причинному зв`язку з ДТП, що сталася.

Водночас, мотивуючи підстави для закриття кримінального провадження слідчий зазначив, що під час досудового розслідування за матеріалами кримінального провадження, в ході проведення всіх можливих та необхідних слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та неупереджене розслідування обставин кримінального правопорушення, встановлено, що причиною ДТП стало грубе порушення водієм автомобіля «Subaru Forеster» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_10 , та яким не були вжиті належні заходи безпеки, а саме п.п.1.5, 2.3 (б) і (д), 2.9 (а), 12.6 (ґ) та 13.3 ПДР України, згідно з якими:

п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

п. 2.3 (б) і (д) Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну…, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) (п. 2.9. Водієві забороняється: a) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння…).

п.12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

п.12.6(ґ) Поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47 дозволяється рух із швидкістю: (ґ) іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі … з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою не більше 110 км/год.

п.13.3 Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху

Враховуючи, що грубе порушення водієм ОСОБА_10 п.п.1.5, 2.3 (б) і (д), 2.9 (а), 12.6 (ґ) та 13.3 ПДР України призвело до вищевказаного ДТП, та його дії знаходяться в прямому причинному зв`язку з отриманням ним тілесних ушкоджень, в результаті яких настала його смерть, та приймаючи до уваги те, що згідно висновку судово інженерно-транспортної (автотехнічної експертизи обставин ДТП) водій автопоїзду ОСОБА_11 в даній дорожній ситуації не мав технічної можливості запобігти ДТП, таким чином в діях водія ОСОБА_11 відсутній склад кримінального правопорушення (ДТП, що спричинило смерть потерпілого).

Враховуючи викладене, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що органом досудового розслідування зібрано достатньо об`єктивних даних для прийняття остаточного законного та обґрунтованого процесуального рішення про закриття кримінального провадження.

Будь-яких інших доводів, щодо незаконності рішення слідчого судді, в апеляційній скарзі не наведено та не надано під час апеляційного розгляду справи.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, на переконання колегії суддів, слідчий суддя повно, всебічно і об`єктивно дослідив матеріали кримінального провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження № 0001002 від 03.12.2022.

На підставі викладеного, апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 в інтересах потерпілої ОСОБА_6 , задоволенню не підлягає, а ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргупредставника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 зашити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.03.2024, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження № 0001002 від 03.12.2022 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4