Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

03.04.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження у кримінальному провадженні №11-сс/4806/43/24, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 січня 2024 року, задоволено погоджене прокурором клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , (далі - слідчий), у кримінальному провадженні №0002319, відомості про кримінальне правопорушення в якому 16.11.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ужгород, Закарпатської області, фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою спеціальної освітою, тимчасово не працюючого, офіційно не одруженого, раніше судимого.

Цією ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30 січня 2024 року включно з визначенням застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн 00 коп.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_7 покладені такі процесуальні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає ( АДРЕСА_1 ), без дозволу прокурора, слідчого або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілою, свідками у кримінальному проваджені; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З матеріалів клопотання убачається, що 08 січня 2024 року, до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся слідчий з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 . Відповідно до клопотання, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування діянь за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану; ч. 1 ст. 357 КК України, а саме привласнення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжки) вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, які, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, санкція статті за вчинення яких, згідно з ч. 4 ст. 185 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Слідчий у клопотанні також зазначає, що під час досудового розслідування здобуто докази, які свідчать про обґрунтованість підозри, та встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілу в цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на свою користь; при цьому наявний ризик того, що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується довідкою про судимість, згідно з якою останній неодноразово судимий за вчинення корисливих кримінальних правопорушень. Окрім того, слідчий у клопотанні посилається на те, що ОСОБА_7 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.12.2019 за ч. 2 ст.186 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України, будучи позбавленим волі на 4 роки 1 місяць, 29.10.2021 звільнений з місць позбавлення волі у зв`язку з відбуттям строку покарання, на шлях виправлення не став та 02.12.2022 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України. У клопотанні також вказується на те, що 03.12.2022 ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави, достатньої для виконання покладених на нього обов`язків у розмірі 80 520 гривень ; надалі 22.08.2023 ОСОБА_7 був звільнений під заставу із Закарпатської УВП №9 однак, незважаючи на це, вчинив нові умисні, корисливі кримінальні правопорушення та розуміючи невідворотність призначення йому покарання у виді позбавлення волі терміном від 5 до 8 років за вчинені ним тяжкі кримінальні правопорушення, ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може переховуватись від слідства і суду. Слідчий у клопотанні вказує і на те, що підозрюваний ОСОБА_7 ніде не працює, його майновий стан залишається незадовільним. З огляду на вищенаведене, слідчий зазначає про неможливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Просить клопотання задовольнити.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, за скоєння яких ОСОБА_8 загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років. Слідчий суддя також вважає, що під час досудового розслідування здобуто докази, які свідчать про обґрунтованість підозри, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які посилається слідчий, підтверджені належними доказами. Так, слідчим доведено існування ризику переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та/або суду, а також ризику незаконного впливу на свідків та потерпілу, оскільки наявні всі підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 має реальну можливість спілкуватись із потерпілою і впливати на неї у кримінальному провадженні шляхом застосування певного психологічного тиску і спонукання її до надання неправдивих свідчень, введення в оману органів досудового розслідування та замовчування відомостей, які мають значення для даного кримінального провадження. Так само слідчий суддя вважає, що ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення також існує. При цьому, слідчий суддя взяв до уваги те, що 03.12.2022 ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави, достатньої для виконання покладених на підозрюваного обов`язків у розмірі 80 520 гривень ; надалі, 22.08.2023, ОСОБА_7 був звільнений під заставу з Закарпатської УВП №9, однак, не зважаючи на це, вчинив нові умисні, корисливі кримінальні правопорушення з метою особистого збагачення. Крім того, слідчий суддя взяв до уваги дані про особу підозрюваного, зокрема те, що підозрюваний ОСОБА_7 офіційно ніде не працює, міцних соціальних зв`язків не має, дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, раніше судимий вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.12.2019, за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць, та 01.09.2022 року звільнений з місць позбавлення волі у зв`язку з відбуваттям строку покарання, те, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.12.2022 відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави, достатньої для виконання покладених на підозрюваного обов`язків у розмірі 80 520 гривень, 22.08.2023 ОСОБА_7 був звільнений під заставу з Закарпатської УВП №9. З огляду на вищевказане та беручи до уваги те, що кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 віднесено до тяжких злочинів, та наявність ризиків, які є реальними, а тому, на переконання слідчого судді, підозрюваному необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому, слідчим суддею враховано конкретні обставини кримінального правопорушення та констатовано, що розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, необхідно визначити у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн 00 коп, оскільки саме такий розмір застави буде достатнім, та гарантуватиме виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_5 , вказує на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, вважає, що така підлягає скасуванню. Апелянт стверджує, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які посилається сторона обвинувачення, відсутні та недоведені ні слідчим, ні прокурором, а є лише припущеннями. Вважає, що слідчий суддя при обранні щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту, яка реалізовувала право підозрюваного надавати показання на спростування доводів прокурора, яке встановлене п. 6 ч. 2 ст. 193 КПК України про надання показань громадянки ОСОБА_9 . Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою щодо підозрюваного ОСОБА_7 обрати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Апеляційна скарга розглядаються за відсутності сторін обвинувачення та захисту, неявка яких, з огляду на положення ст. 405, 422 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності вищевказаних осіб апеляційний суд бере до уваги, що: сторони обвинувачення та захисту належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день та клопотання про бажання підозрюваного брати участь у розгляді апеляційної скарги до апеляційного суду не надходило і апеляційним судом не визнавалась обов`язковість явки підозрюваногона розгляд судового провадження.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвокатки ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає приписам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, знаходиться кримінальне провадження за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, процесуальне керівництво в якому здійснюється прокурорами Ужгородської окружної прокуратури.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брали участь підозрюваний ОСОБА_7 та захисник адвокат ОСОБА_5 , що свідчить про те, що при розгляді клопотанні були дотримані вимоги, передбачені ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість ОСОБА_7 у вчиненні передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України кримінальних правопорушень. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема протоколами допиту потерпілої ОСОБА_10 , огляду місця події від 22.11.2023 та 30.11.2023, огляду відеозаписів від 28.11.2023, на підставі яких 30.11.2023 винесено повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень. Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_7 діяння, які підпадають під ознаки передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України кримінальних правопорушень. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний має відношення до вчинення кримінальних правопорушень.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини та кваліфікації дій підозрюваного, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, зокрема можливого переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілу у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження того, у якому підозрюється.

Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень та фактичні обставини їх вчинення, у своїй сукупності із тяжкістю покарання, яке йому загрожує (позбавлення волі на строк від 5 до 8 років) та даними про особу підозрюваного (не працюючий, не одружений, раніше судимий, утриманців не має, на момент вчинення інкримінованих діянь перебував під дією запобіжного заходу у вигляді застави) повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що ризики, на які слідчий посилається у клопотанні, не підтверджені доказами, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знаходять свого підтвердження та спростовуються наведеним вище, а відтак і жодним чином не спростовують висновків слідчого судді у цій частині.

Як безпідставні й такі, що не впливають на висновки слідчого судді про наявність передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків та необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із урахуванням наведеного вище, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя при обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту, яка реалізовувала право підозрюваного надавати показання інших осіб на спростування доводів прокурора, яке встановлене п. 6 ч. 2 ст. 193 КПК України про надання показань громадянки ОСОБА_9 .

При цьому, відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілу у кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити ті, у вчиненні яких підозрюється, однак, обставини, за яких ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, їх тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення береться до уваги і те, що стороною захисту не вказується на наявність у ОСОБА_7 таких захворювань, які перешкоджають триманню його під вартою; що підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою; що тримання ОСОБА_7 під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я. Будь-яких доказів, зокрема висновків лікарів тощо, у підтвердження таких фактів стороною захисту не надано.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, врахував і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, тяжкість та обставини кримінальних правопорушень, характер та спосіб їх вчинення, негативні наслідки від кримінальних правопорушень проти власності, наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та дані про особу підозрюваного, і дійшов належного висновку про визначення йому розміру застави, який, у разі його внесення, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 як підозрюваного у кримінальному провадженні.

Тому, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що визначений розмір застави, передбачений ст. 182 КПК України, а саме 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121120 грн, буде достатнім для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, із чим погоджується і апеляційний суд.

При цьому, апеляційний суд, окрім наведеного вище, бере до уваги й те, що стороною захисту не надано будь-яких доказів, у тому числі і про майновий стан підозрюваного ОСОБА_7 , які б свідчили про те, що визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного, що в свою чергу свідчить про те, що підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_7 апеляційним судом не встановлено. Також, апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, і, оцінивши в сукупності тяжкість кримінальних правопорушень та покарання, яке може бути призначено за їх вчинення, обставини їх скоєння, наявні в матеріалах судового провадженні відомості про особу підозрюваного, кількість та ступінь передбачених ст. 177 КПК України ризиків, - апеляційний суд вважає, що встановлений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави 121120 грн є необхідним і достатнім, у разі його внесення, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_7 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121120 гривень, так як існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, а інший, менш суворий, запобіжний захід чи застава в меншому розмірі, не зможуть запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

Колегія суддів також вважає, що строк тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою слідчий суддя встановив відповідно до приписів ч. 1 ст. 197 КПК України.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі не вказується в апеляційній скарзі; що строк дії оскаржуваної ухвали сплив, що свідчить про те, що така втратила чинність у часі.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 січня 2024 року, якою задоволено погоджене прокурором клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0002319, відомості про кримінальне правопорушення в якому 16.11.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та обрано відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн. 00 коп, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: