Справа № 740/2465/22
Провадження № 1-кп/740/46/24
УХВАЛА

28 червня 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

при розгляді у судовому засіданні кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.1 ст.263 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 ,

встановив:

На розгляді суду перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.1 ст.263 КК України, стадія судового розгляду-дослідження доказів як зі сторони обвинувачення так і сторони захисту.

В поданій 24 червня 2024 року обвинуваченим ОСОБА_3 заяві вказано про відвід прокурору ОСОБА_4 з підстав наявності у справі за ч.1 ст.263 КК України обставин, які викликають обгрунтований сумнів у неупередженості прокурора,-прокурор не враховує побиття ОСОБА_3 поліцейським ОСОБА_6 із застосуванням вогнепальної зброї 17 червня 2022 року, про що наявне кримінальне провадження за №0000568, при цьому слідчий ОСОБА_7 та його керівництво, прокуратура, прокурор ОСОБА_8 і його керівництво не забезпечило його безпеку, їх бездіяльність є психічним примусом до дії крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки. Прокурор ОСОБА_4 підписувала обвинувальні акти за наслідками досудового розслідування, здійсненого слідчим ОСОБА_7 та прокурором ОСОБА_8 , які не мали права брати участь у досудовому розслідуванні через наявність конфлікту інтересів, що позначилось на слідстві по обох справах, також замість заявлених ним даних про подію 19 липня 2022 року спочатку було вказано про 19 червня 2022 року (обвинувальний акт від 05 серпня 2022 року), потім 15 червня 2022 року (обвинувальний акт від 20 лютого 2024 року), при цьому в обох обвинувальних актах зазначено, що точна дата і час досудовим розслідуванням не встановлені. Виконання 22 липня 2022 року ухвали про обшук від 16 липня 2022 року ставить під сумнів сумлінність роботи всіх працівників поліції, оскільки не виконані вимоги ст.29 Конституції України. Боєприпаси з`явилися у нього тільки 19 липня 2022 року. При підписанні обвинувального акту прокурор ОСОБА_4 взяла на себе відповідальність за якість підготовлених документів до суду, за дії, бездіяльність осіб, що готували їх. Не можливо винести справедливе рішення у суді без усіх матеріалів, які стосуються справи, також прокурор приховала від суду обставини щодо його побиття та пострілів, про що наявне кримінальне провадження і про що під його тиском були прийняті відповідні документи. Вважає, що саме такі дії прокурора призводять до затримання винесення справедливого рішення. Також варто звернути увагу на причинно-наслідковий зв`язок між його побиттям, замахом на його життя поліцейським, відсутності дій на забезпечення його безпеки, що призвело до того, що він вимушений дбати про свій самозахист. Також прокурором не враховано війни, і що захист Держави є найважливішою функцією всього народу, а без боєприпасів, зброї захист неможливий, і відбирати це право, примушувати, використовуючи при цьому ч.1 ст.263 КК України-це злочин, також 11 березня 2024 року внесений законопрект про відміну ст.263 КК України. Також просить призначити прокурора не з Ніжинської прокуратури, оскільки там існує кругова порука, для застосування норм Конституції України, як норм прямої дії.

У судовому засіданні 28 червня 2024 року обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 підтримали заяву про відвід прокурору ОСОБА_4 ..

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні проти відводу заперечувала, пояснивши, що

здійснює повноваження саме у даному кримінальному провадженні за ч.1 ст.263 КК України і не є в групі прокурорів у кримінальному провадженні за ч.1 ст.125 КК України стосовно побиття ОСОБА_3 , щодо якого здійснюється досудове розслідування. У кримінальному провадженні за ч.1 ст.263 КК України підписувала щодо ОСОБА_3 підозру, а в подальшому і обвинувальний акт, під час досудового розслідування останній не повідомляв про факти його побиття і оборону.

При вирішенні заяви про відвід прокурору судом враховується наступне.

Відповідно до ст.77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Згідно з ч.5 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Обвинувачений ОСОБА_3 обгрунтовує відвід прокурору ОСОБА_4 з підстав неврахування іншого кримінального провадження щодо спричинення йому тілесних ушкоджень, погроз, пострілів поліцейським, у зв`язку з чим його дії щодо боєприпасів вчинені в стані крайньої необхідності для захисту, зокрема і під час війни для захисту Держави, що не враховано під час досудового розслідування і під час судового розгляду, під час якого прокурором ОСОБА_4 не надано вказану інформацію, що унеможливлює прийняттю законного рішення у справі.

При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням ст.22 КПК України щодо змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, при цьому судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в його межах, тобто у даному випадку щодо обвинувачення ОСОБА_3 за ч.1 ст.263 КК України, підтримання обвинувачення та вчинення у зв`язку з цим процесуальних дій у суді станом на 28 червня 2024 року здійснюється зокрема і прокурором ОСОБА_4 згідно з поданими суду документами щодо визначеної групи прокурорів.

Посилання сторони захисту щодо крайньої необхідності та необхідної оборони при інкримінованих діях за ч.1 ст.263 КК України та відповідні контраргументи сторони обвинувачення повинні бути співставлені сторонами відповідно до вимог ст.22 КПК України, при цьому ч.1 ст.92 КПК України встановлено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, в тому числі і винуватості обвинуваченого, форми вини, мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, покладається на слідчого, прокурора і лише в установлених цим Кодексом випадках,-на потерпілого. Також показання обвинуваченого ОСОБА_3 у судовому засіданні з цього приводу не можуть бути визначальними при розгляді кримінального провадження по суті без дослідження всіх поданих сторонами суду доказів у їх сукупності та взаємозв`язку, жоден доказ не має наперед встановленої сили, також сторона захисту не позбавлена можливості подавати докази на спростування пред`явленного обвинувачення.

З приводу посилання обвинуваченого ОСОБА_3 на інше кримінальне провадження за ч.1 ст.125 КК України (витяг з ЄРДР від 18 червня 2022 року за №0000586, де дані щодо прокурора ОСОБА_4 не зазначені) судом враховується, що останнійне позбавлений можливості оскарження дій чи бездіяльності посадових осіб Ніжинського РУП та Ніжинської окружної прокуратури при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні за ч.1 ст.125 КК України.

Також суд зазначає, що коли обвинувачений ОСОБА_3 посилається на порушення, допущене під час кримінального провадження за ч.1 ст.263 КК України, зокрема і під час досудового розслідування, він має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й переконати, що воно істотно позначилося на його можливостях відстоювати свою позицію у справі і не було виправлено в ході кримінального провадження під час досудового розслідування. Для цього він, крім іншого, має продемонструвати, що під час кримінального провадження вживав

заходів у межах процесуальних можливостей, наданих йому кримінальним процесуальним законодавством, для виправлення ситуації, що склалася внаслідок стверджуваного порушення, і скористався можливостями, наданими їй іншою стороною та/або судом. Це стосується, в порядку роз`яснення судом, і кримінального провадження за ч.1 ст.125 КК України, яке згідно з поданими суду доказами станом на 28 червня 2024 року перебуває на стадії досудового розслідування.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Дотримання вимог зазначеної вище загальної засади кримінального провадження покладає обов`язок на сторону обвинувачення висунути і перевірити усі можливі версії щодо вчиненого кримінального правопорушення. У зв`язку з цим ними самостійно обираються засоби доказування (як якісно, так і кількісно) за допомогою яких будуть встановлені обставини, зазначені у ст.91 КПК України, та які не залежать від позиції сторони захисту та використання чи невикористання їх у подальшому під час судового розгляду.

Фактично заява обвинуваченого про відвід прокурору стосується заперечень проти пред`явленного обвинувачення за ч.1 ст.263 КК України, спростування якого повинно бути саме у змагальному процесі під час судового розгляду із використанням наданих КПК України процесуальних можливостей, а не через процедуру відводу прокурору ОСОБА_4 , незгода із рішеннями якої та діями під час досудового розслідування та судового розгляду не свідчить про наявність підстав згідно з ст.77 КПК України для відводу, інші обставини із відповідними доказами у встановленому порядку на підтвердження підстав, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора не зазначені і не надані, у зв`язку з чим заява про відвід задоволенню не підлягає.

Також судом враховується, що визначення прокурора у кримінальному провадженні згідно з КПК України віднесено до виключної компетенції керівника відповідної прокуратури, а не суду, у зв`язку з чим посилання обвинуваченого на призначення судом іншого прокурора не грунтуються на вимогам кримінального процесуального законодавства.

Керуючись ст.ст. 77, 80, 81 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід прокурору ОСОБА_4 ,-відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_9

Повний текст ухвали складений 28 червня 2024 року.