У Х В А Л А

Іменем України

№ 610/1010/24 № 1-кс/610/488/2024
м. Балаклія12 квітня 2024 року

Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000221 про арешт майна,

в с т а н о в и в:

10.04.2024 до суду надійшло клопотання прокурора про арешт майна від 09.04.2024.

Предметом клопотання є майно: мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi A2», власником якого є ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 09.04.2024 під час огляду місця події у ОСОБА_5 , за її добровільною згодою, було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi A2», який являється об`єктом (предметом) кримінально протиправних дій, міг зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому на нього доцільно накласти арешт з метою збереження речового доказу та недопущення його приховування, знищення, пошкодження, псування, перетворення або відчуження.

Прокурор в судове засідання не з`явився, просив розглянути клопотання за його відсутності, клопотання підтримав.

Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, просив розглянути клопотання за його відсутності, проти його задоволення не заперечував.

Під час розгляду клопотання з наявних у суду матеріалів справи встановлено наступне.

06.04.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 185 КК України, кримінальному провадженню присвоєний № 0000221.

Частиною 4 статті 185 КК України передбачено кримінальну відповідальність за крадіжку, вчинену у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Згідно з витягом з ЄРДР про внесення 06.04.2024 відомостей про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, до ВП № 1 надійшла заява ЄО 2045 від ОСОБА_4 , про те, що 29.02.2024 близько 17:00 год невідома особа шляхом вільного доступу по АДРЕСА_1 скоїла крадіжку його мобільного телефону «Xiaomi Redmi A2», чим останньому спричинено матеріального збитку.

З протоколу допиту потерпілого ОСОБА_4 від 08.04.2024 встановлено, що він 29.02.2024 близько 17:00 год присів на лавку біля буд. АДРЕСА_2 через стан алкогольного сп'яніння, і заснув. При собі мав мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi A2», який знаходився в кишені куртки на застібці. Через декілька годин він прокинувся і пішов додому, де ліг знову спати. Вранці 01.03.2024 йому знадобився телефон, однак в куртці, в якій він був одягнений, виявив відсутність свого мобільного телефону. Його втратити з власної необачності не міг, так як телефон знаходився в кишені, застебнутий та випасти не міг. Мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi A2», колір Light Green 2GB RAM 32 GB ROM був придбаний 09.12.2023 в магазині ФОП « ОСОБА_6 » в м. Балаклія за 2999 грн, про що в нього мається товарний чек, використовувався за призначенням, був у справному стані, без механічних пошкоджень. В телефоні була сім-картка з мобільним номером НОМЕР_1 . Спочатку не звертався до органів поліції із написанням заяви через те, що постійно вживав спиртні напої. Проте, близько тижня тому у вікно побачив знайомого ОСОБА_7 , який розмовляв по телефону, який був схожий на його зниклий мобільний телефон.

Даними протоколу огляду, проведеного 09.04.2024 на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_3 у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi A2».

За постановою слідчого від 09.04.2024 зазначений мобільний телефон визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Згідно із ч. 7 ст. 237 КПК України вказане у клопотанні майно вважається тимчасово вилученим.

Пункт 7 частини 2 статті 131 КПК України регламентує арешт майна, як один з заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

До того ж ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, тому є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та на нього необхідно накласти арешт з метою його збереження.

У відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження цим майном є доцільним, оскільки в даному випадку забезпечує запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, а також не призведе до надмірного обмеження законних прав його власника.

Матеріали клопотання та встановлені судом обставини свідчать, що на цьому первинному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження зазначеного об'єкта, як речового доказу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-174 КПК України,

п о с т а н о в и в:

1.Клопотання задовольнити повністю.

2.Накласти арешт на тимчасово вилучене 09.04.2024 в ході огляду місця події майно: мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi A2»,

позбавивши права на відчуження та розпорядження цим майном.

3.Місце зберігання арештованого майна визначити слідчому у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

4.Копію ухвали направити ініціатору клопотання для виконання та заінтересованим особам для інформування.

Ухвала виконується неґайно, може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Можливо слідчому судді заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1