УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2024 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора - ОСОБА_3

захисників - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави на домашній арешт, заявлене у кримінальному провадженні № 201/11946/23 (пр. № 1-кп/201/432/2024), відомості про яке 06 липня 2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100, стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Вербівське, Васильківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська здійснюється судовий розгляд кримінального провадження, стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

У судовому засіданні захисником - адвокатом ОСОБА_5 було заявлено письмове клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави на домашній арешт у нічний час доби, в обґрунтування якого було зазначено про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, при цьому враховуючи тяжке матеріальне становище обвинуваченого, а також необхідність планового оперативного лікування непрацездатної матері обвинуваченого, просив повернути заставу внесену на користь обвинуваченого, вважаючи, що запобіжний захід у виді домашнього арешту буде достатнім та забезпечить належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 та обвинувачений - ОСОБА_6 підтримали заявлене клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення заявленого стороною захисту клопотання, посилаючись на його невмотивованість і необґрунтованість, зазначивши, що запобіжний захід у вигляді застави є необхідним та достатнім для виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 процесуальних обов`язків.

Дослідивши матеріали клопотання, а також вислухавши думки учасників кримінального провадження, суд доходить до наступних правових висновків.

Як встановлено судом, ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2023 року, стосовно ОСОБА_6 в рамках вказаного кримінального провадження було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також визначено розмір застави у сумі 671 000,00 грн., у разі сплати якої, на ОСОБА_6 було покладено ряд обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Згідно довідки ТУ ДСА у Дніпропетровській області від 13 листопада 2023 року підтверджено, що заставодавцем ОСОБА_7 було сплачено у цьому кримінальному провадженні заставу у розмірі 671 000,00 грн., на виконання ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2023 року.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Частиною 8 ст. 182 КПК України передбачено, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Крім цього, відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України також встановлено, що застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Згідно з положеннями ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями ч. 1 ст. 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Оцінюючи в сукупності всі обставини, передбачені, ст. 178 КПК України, суд вважає доведеним наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення.

Також, на думку суду, не відпали й ризики, які враховувались при застосуванні до обвинуваченого даного запобіжного заходу, враховуючи, що останній може переховуватись від суду, оскільки обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене максимальне покарання у виді восьми років позбавлення волі з конфіскацією майна, що може бути обґрунтованим ризиком його переховування від суду з метою уникнути кримінальної відповідальності за інкриміноване діяння; може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, з метою зміни наданих ними показань на свою користь, враховуючи, що вказані особи на даний час в судовому засіданні не допитувались, а обвинуваченому відомі їх анкетні дані та місце проживання.

Поряд із цим, суд вважає, що ризик визначений пунктом 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, втратив свою актуальність з підстав його необґрунтованості та відсутності будь-яких достатніх доказів на підтвердження його існування.

З огляду на викладене, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який має офіційне джерело доходу та постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину та непрацездатну матір, яка потребує оперативного втручання, а також має ряд подяк та нагороджень, що свідчить про його активну громадську позицію, суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишення місце проживання у певний час доби, при цьому на переконання суду саме такий запобіжний захід достатнім чином забезпечить належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законом.

Крім того, суд обираючи до обвинуваченого такий запобіжний захід, вважає необхідним покласти на нього низку процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 194, 201, 331, 369-372, 376 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави на домашній арешт - задовольнити частково.

Змінити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишення в період часу з 23.00 години до 06.00 години, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,строком на два місяці, тобто до 19 квітня 2024 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки, строком дії до 19 квітня 2024 року, а саме:

-не залишати місце постійного проживання, в період часу з 23.00 години до 06.00 години, без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утриматися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні № 0000100 від 06 липня 2023 року;

-здати на зберігання у разі наявності до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Грошові кошти, внесені в якості застави за ОСОБА_6 на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області (платіжне доручення № IB47101087 від 13 липня 2023 року), в розмірі 671 000,00 грн., повернути заставодавцю - ОСОБА_7 , у зв?язку із припиненням дії даного запобіжного заходу.

Повний текст ухвали суду буде складений і оголошений об 15.30 годині 22 лютого 2024 року.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1