Провадження № 1-в/359/31/2024
У Х В А Л А

04 березня 2024 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , представника БВК № 119 ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,

в с т а н о в и в :

До суду надійшло клопотання ОСОБА_4 , в якому він просив зарахувати строк попереднього ув`язнення (з 21.01.2022 . по 11.01.2023 р. та з 15.03.23 р. по даний час) у строк відбування покарання з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.

В судовому засіданні прокурор та представник БВК №119 заперечили проти його задоволення. Засуджений ОСОБА_4 підтримав подане клопотання та просив суд його задовольнити.

Дослідивши докази, які містяться в матеріалах клопотання, оглянувши особову справу засудженого, суд дійшов до таких висновків.

Встановлено, що вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 31.01.2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 122, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, остаточно за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років. Крім цього, відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 22.01.2017 р до набранням вироку законної сили, виходячи із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі. В подальшому, ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 21.08.2018 року вищевказаний вирок в частині рішення прийнятого на підставі ч. 5 ст. 72 КК України скасовано і призначено у вказаній частині новий розгляд у суді першої інстанції в порядку ст. 537, 539 КПК України. В іншій частині вирок залишено без змін. Далі, постановою Верховного Суду від 10.04.2019 року ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 21.08.2018 року щодо ОСОБА_4 скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. В подальшому, ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.12.2020 року вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 31.01.2018 року відносно ОСОБА_4 змінено. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року) зараховано засудженому ОСОБА_4 в строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 22.01.2017 р. по 21.08.2018 р., а також з 10.04.2019 р. по 21.12.2020 р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Далі, постановою Верховного Суду від 07.07.2021 року ухвалу Одеського апеляційного суду від 21.12.2020 року скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.01.2022 року вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 31.01.2018 року відносно ОСОБА_4 змінено, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року) зараховано ОСОБА_4 в строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 22.01.2017 р. по 21.08.2018 р., з 10.04.2019 р. по 21.12.2020 р., та з 07.07.2021 року по 21.01.2022 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 31.01.2018 року набрав законну силу 21.01.2022 року. При цьому, ухвалою Одеського апеляційного суду від 31.01.2022 року залишено засудженого ОСОБА_4 в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та надано йому час для ознайомлення із матеріалами кримінального провадження № 0000080 від 22.01.2017 року на період ознайомлення з матеріалами провадження.

Також, ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 01.07.2022 року ОСОБА_4 залишено в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», до закінчення допиту у якості свідка по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 125 КК України.

При цьому, згідно зі ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднім ув`язненням є запобіжний захід, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Відповідно до абзацу 1 ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому, в розумінні ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) у строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Таким чином, буквальний зміст абзацу 1 ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) указує на те, що вказана норма визначає правила зарахування у строк покарання строку саме попереднього ув`язнення, а не будь-якого періоду перебування особи в установах попереднього ув`язнення.

При цьому, вказівка в пункті «ґ» ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015року) на те, що у строк попереднього ув`язнення включається строк «перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження», стосується випадків, коли особа, яка відбуває покарання, до якого вона була засуджена в іншому кримінальному провадженні (іншій кримінальній справі), залишається в установі попереднього ув`язнення або тимчасово переводиться до неї з метою участі в слідчих діях або судовому розгляді нового кримінального провадження, що прирівнюється до попереднього ув`язнення в межах цього нового кримінального провадження до набрання вироком законної сили.

Також, положення пункту «ґ» ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) не поширюються на час перебування особи в установі попереднього ув`язнення після набрання вироком законної сили, у тому числі у зв`язку з участю в касаційному розгляді відповідного кримінального провадження, у судових засіданнях щодо розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, щодо роз`яснення судового рішення чи виправлення в ньому описки, а також щодо вирішення інших питань, що виникають на стадії виконання вироку, адже після набрання вироком законної сили ув`язнення вже не є попереднім.

Отже, як вбачається із матеріалів справи, вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 31.01.2018 року набрав законної сили 21.01.2022 року, тобто період з 22.01.2022 року вже не є його попереднім ув`язненням, а є строком відбування покарання за вищевказаним вироком. При цьому, як передбачено положеннями п. 12 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді. Ураховуючи, що в рамках кримінального провадження, де ОСОБА_4 залучався в якості свідка, запобіжний захід відносно нього не обирався, а питання щодо його залишення в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» вирішувалося в порядку вимог процесуального закону, пов`язано з виконанням вироку, то суд вважає, що не має правових підстав для зарахування у строк відбування покарання ОСОБА_4 строку перебування його під вартою у ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на підставі ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 01.07.2022 року. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що у задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.

Керуючись ст. 537, ст. 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1