Справа № 304/92/24 Провадження № 1-кс/304/254/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2024 рокум. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши його клопотання в інтересах ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №00000002 від 05 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, про скасування арешту майна,

У С Т А Н О В И В:

адвокат ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді з даним клопотанням про скасування арешту майна, яке мотивує тим, що ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 12 січня 2024 року накладено зокрема арешт на транспортний засіб марки «RENAULT» моделі «TRAFIC», р/н НОМЕР_1 , який на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 . Захисник зазначає, що арешт накладено з метою збереження речових доказів, однак на даний час потреба у застосуванні такого заходу забезпечення відсутня, оскільки з часу вилучення автомобіля органом досудового розслідування (06.01.2024) минув понад місяць, відтак у органу досудового розслідування було достатньо часу для проведення необхідних слідчих дій та з`ясування усіх обставин кримінального правопорушення. Окрім цього просить врахувати, що ОСОБА_5 у даному провадженні підозру не пред`явлено, цивільний позов ні до неї, ні до членів її сім`ї не заявлений, потерпілих у кримінальному провадженні немає. У свою чергу органом досудового розслідування не надано жодного підтвердження того, що арештований транспортний засіб містить інформацію, що мала б роль доказів, чи на такому містяться сліди злочину, або ж такий був предметом вчинення злочину, а відтак й необхідність у накладенні арешту майна на даний час. Натомість накладені обмеження у праві користування та розпорядження майном, ускладнюють та фактично унеможливлюють здійсненню ОСОБА_5 підприємницької діяльності, таке обмеження є очевидним порушенням співмірності між правом власника майна на мирне володіння ним і метою, яку повинен досягти накладений арешт. За наведених обставин захисник просить скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 12 січня 2024 року у справі № 304/92/24, а саме на транспортний засіб марки «RENAULT» моделі «TRAFIC», р/н НОМЕР_1 , який на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 .

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав наведених у такому, а також додатково вказував на те, що ОСОБА_5 здійснює підприємницьку діяльність з виготовлення хлібобулочних виробів, задля транспортування яких використовує в тому числі арештований транспортний засіб.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні вважав арешт обґрунтованим та у частині розпорядження майном необхідним, ствердив, що на даний час органом досудового розслідування будь яких слідчих дій із зазначеним транспортним засобом не проводиться, а відтак не заперечив проти скасування арешту майна у частині права власника користуватися автомобілем та передачі транспортного засобу власнику.

Заслухавши пояснення учасників розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя, прийшов до такого висновку.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи з наведеного, дана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед слідчим суддею їх переконливості.

З аналізу положень вказаних статей Кримінального процесуального кодексу України можна зробити висновок, що при розгляді клопотання про скасування арешту, слідчий суддя наділений повноваженнями встановити лише обґрунтованість накладення такого арешту та виправданість подальшого застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, якщо це буде доведено особою, яка звернулась із відповідним клопотанням.

Отже, прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням вищенаведених осіб можливе за таких умов: - вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; - вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя встановив, що органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000002 від 05 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Також встановив, що ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 12 січня 2024 року серед іншого накладено арешт на транспортний засіб марки «RENAULT» моделі «TRAFIC», р/н НОМЕР_1 , який на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , мешканці АДРЕСА_1 ;, шляхом заборони користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

Як вбачається із змісту клопотання, адвокат ОСОБА_4 посилається саме на необґрунтованість накладення арешту на майно, а також зазначає, що на даний час відпала потреба у подальшому застосуванні арешту транспортного засобу.

У контексті вказаних доводів захисника слідчий суддя відзначає, що відповідно до змісту зазначеної ухвали про арешт майна було встановлено, що до органу досудового розслідування надійшло повідомлення про виявлення кримінального правопорушення (протиправного діяння, що містить ознаки злочину) НОМЕР_3 прикордонного загону від 06 січня 2024 року № 05.3/12-24-вих, згідно з яким того ж дня о 13.20 год на напрямку 254 п/зн, за 100 м до державного кордону, у Тячівському районі Закарпатської області, прикордонним нарядом «КрП» спільно з ПОРВ (з м. д. н. п. Тячів) ГОРВ НОМЕР_3 прикордонного загону зупинено транспортний засіб марки «Рено Трафік», р/н НОМЕР_4 , в якому слідував громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та у ході огляду якого у багажному відділенні виявлено алкогольні напої у кількості близько 5 ящиків, з наявними марками акцизного збору, які ймовірно мають ознаки підробки, а також тютюнові вироби без марок акцизного збору, у кількості близько 1 ящика.

Крім цього, вирішуючи питання про арешт майна, слідчий суддя дійшов висновку про існування ризику приховування, знищення, втрати майна, що має значення для даного досудового розслідування, у випадку не застосування арешту майна, а також про те, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речового доказу, таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням, тому клопотання підлягає задоволенню із встановленням заборони власнику майна відчужувати, розпоряджатися та користуватися цим майном.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що з моменту позбавлення ОСОБА_5 як власника усіх правомочностей власника, в тому числі і права користування транспортним засобом, пройшло вже майже два місяці і відповідно такий строк має бути об`єктивно виправданий завданнями кримінального провадження і збалансований з правами та інтересами власника відповідного майна.

Так слідчий суддя встановив, що на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ОСОБА_5 є власником транспортного засобу марки «RENAULT» моделі «TRAFIC», р/н НОМЕР_1 .

Також встановив, що ОСОБА_5 є власником булочного цеху, загальною площею 379 кв м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджено Договором дарування від 16 липня 2020 року, посвідченим приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу ОСОБА_7 , зареєстровано у реєстрі за № 858.

Відтак слідчий суддя враховує доводи адвоката ОСОБА_4 з приводу використання транспортного засобу його власником ОСОБА_5 у підприємницькій діяльності, яка є фізичною особою підприємцем, має у приватній власності булочний цех та здійснює господарську діяльність у вказаній сфері, в тому числі із застосуванням арештованого транспортного засобу.

Частиною 11 статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Під час розгляду цього клопотання слідчим суддею не встановлено обставин, які б підтверджували, що незастосування заборони або обмеження користування арештованим майном, що належить ОСОБА_5 як власнику призведе до наслідків, про які йде мова в ч.11 ст. 170 КПК України.

Крім цього у матеріалах клопотання відсутні й відомості про те, що ОСОБА_5 є стороною кримінального провадження.

Відтак на підставі наданих доказів слідчий суддя прийшов до висновку, що скасування арешту транспортного засобу в частині заборони розпорядження майном може призвести до його передачі у володіння/користування іншої особи, тому підстави для скасування арешту в частині заборони розпорядження майном відсутні з огляду на мету накладеного арешту.

Таким чином клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. 174, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

клопотання задовольнити частково.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 12 січня 2024 року на транспортний засіб марки «RENAULT» моделі «TRAFIC», р/н НОМЕР_1 , який на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , мешканці АДРЕСА_1 скасувати в частині заборони користуватися зазначеним майном.

У задоволенні вимог решти клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1