04.06.2024 Справа № 756/6773/24
№ 1-кс/756/1423/24
№ 756/6773/24
У Х В А Л А

іменем України

04 червня 2024 року, слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0004307, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 грудня 2023 року,

в с т а н о в и в:

28 травня 2024 року адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва із клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0004307, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 грудня 2023 року.

У поданому до суду клопотанні адвокат ОСОБА_3 зазначає те, що 30 листопада 2023 року ОСОБА_5 придбала у ТОВ «П.О.С.Т» по договору купівлі-продажу автомобіль марки «Peugeot», моделі «301», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 2021 року випуску, номер шасі « НОМЕР_2 », тобто ОСОБА_4 стала законним володільцем вказаного автомобіля.

У грудні 2023 року працівниками поліції було вилучено вищевказаний автомобіль, оскільки у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що було вчинено злочин, передбачений ч. 1 ст. 289 КК України. У подальшому, на автомобіль, ключ та свідоцтво про реєстрацію накладено арешт ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 04.01.2024, із забороною користування, розпорядження та відчуження.

Поданим клопотанням адвокат ОСОБА_3 зазначає, що підставою арешту автомобіля стало лише забезпечення кримінального провадження шляхом збереження речових доказів. Адвокат наголошує, що автомобіль не може бути речовим доказом, оскільки він не належить потерпілому ОСОБА_6 , за згодою якого ТОВ «П.О.С.Т» продав його ОСОБА_4 .

У зв`язку з тим, що на даний час вищевказаний автомобіль органом досудового розслідування не передавався власнику - ОСОБА_4 , автомобіль був придбаний нею у законний спосіб, відсутність у матеріалах кримінального провадження беззаперечних доказів вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, адвокат ОСОБА_3 вказуючи на те, що арешт було накладено необґрунтовано, на підставі ст. 174 КПК України, просить скасувати арешт автомобіля марки «Peugeot», моделі «301», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 2021 року випуску, номер шасі « НОМЕР_2 », 1 ключ до запалювання до вказаного транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 на автомобіль марки «Peugeot», моделі «301», д.н.з. НОМЕР_1 .

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 , уповноважений прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва та уповноважений слідчий Оболонського УП ГУ НП у м. Києві - не з`явились, про час та місце проведення якого, повідомлялись належним чином.

04 червня 2024 року адвокат ОСОБА_3 подав до суду заяву, у якій просив проводити судове засідання без його участі, клопотання просив задовольнити.

Цього ж дня, прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 подав до суду заяву, у якій просив проводити судове засідання без його участі, проти задоволення клопотання заперечує. Разом із вказаною заявою прокурор надав матеріали кримінального провадження №0004307.

Ураховуючи вищевказане та беручи до уваги те, що сторони кримінального провадження належним чином повідомлялися про час та місце розгляду клопотання про скасування арешту майна, однак в судове засідання не з`явилися, при цьому подавши до суду заяви із позиціями щодо клопотання, яке є предметом розгляду, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання адвоката ОСОБА_3 за наявними в ньому матеріалами та матеріалами, які були додані прокурором до заяви.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими адвокат ОСОБА_3 обґрунтовує доводи клопотання, матеріали кримінального провадження № 0004307, а також заяви сторін клопотання із викладеними у них позиціями щодо клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя встановив наступне.

Як убачається з витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань, Оболонським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0004307 від 22.12.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 04 січня 2024 року, у межах кримінального провадження № 0004307, було накладено арешт на автомобіль марки «Peugeot», моделі «301», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 2021 року випуску, номер шасі « НОМЕР_2 », 1 ключ до запалювання до вказаного транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 на автомобіль марки «Peugeot», моделі «301», д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом заборони володіння, розпорядження та користування.

Як убачається з договору комісії № 6508/23/1/014803 від 29.11.2023 ТОВ «П.О.С.Т.», в особі ОСОБА_8 , уклав договір з ОСОБА_6 щодо продажу транспортного засобу - автомобіля марки «Peugeot», моделі «301», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 2021 року випуску, номер шасі « НОМЕР_2 ».

Разом з цим, згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу № 6508/23/1/014803 ТОВ «П.О.С.Т.» здійснило продаж вищевказаного транспортного засобу ОСОБА_9 .

Так, відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 16 КПК України передбачено недоторканість права власності як одну із засад кримінального провадження. Цією нормою передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Разом з цим, слідчий суддя враховує, що в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

Із змісту вищезазначених норм КПК України та практики Європейського суду з прав людини, вбачається, що захист прав власника чи законного володільця майна, яке має значення для кримінального провадження, є пріоритетним, і ступінь втручання у право власності особи має бути співмірним потребам досудового розслідування.

Враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що адвокат ОСОБА_3 поданим клопотанням навів достатні підстави для скасування арешту майна в частині користування, оскільки клопотання та матеріали кримінального провадження містять відомості, що ОСОБА_4 у законний спосіб придбала автомобіль у ТОВ «П.О.С.Т.», а тому слідчий суддя вважає, що на даний час відсутні підстави для обмеження ОСОБА_5 в користуванні вищевказаним автомобілем, відтак клопотання в частині скасування арешту в частині заборони користування автомобілем підлягає задоволенню.

Разом з тим, за результатами дослідження матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що у провадженні здійснюються слідчі та процесуальні дії, у тому числі спрямовані на перевірку обставин укладення договору комісії № 6508/23/1/014803 від 29.11.2023 між ТОВ «П.О.С.Т.» та ОСОБА_6 , а тому з метою досягнення дієвості даного кримінального провадження, а також запобігання приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, яке було вилучено у ОСОБА_4 , клопотання адвоката ОСОБА_3 в частині скасування заборони відчуження та розпорядження задоволенню не підлягає, оскільки автомобіль, ключ до нього та свідоцтво про реєстрацію є речовими доказами у кримінальному провадженні №0004307.

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 7, 9, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0004307, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 грудня 2023 року, - задовольнити частково.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 04 січня 2024 року у кримінальному провадженні № 0004307 від 22.12.2023 на речовий доказ - автомобіль марки «Peugeot», моделі «301», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 2021 року випуску, номер шасі « НОМЕР_2 », 1 ключ до запалювання до вказаного транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 на автомобіль марки «Peugeot», моделі «301», д.н.з. НОМЕР_1 , - в частині заборони користування вказаним майном.

Органу досудового розслідування врахувати, що скасування арешту в частині заборони користування майном, передбачає повернення власнику майна, задля забезпечення реалізації останньому права визначеного ст. 41 Конституції України.

У задоволенні інших вимог клопотання, - відмовити.

Дана ухвала суду оскарженню не підлягає, набирає законної сили та підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1