Справа № 202/3984/24
Провадження № 1-кс/202/2319/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного 21.03.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000286 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22.03.2024 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому прокурор просить накласти арешт на автомобіль марки «Фольксваген Гольф» р.н. НОМЕР_1 з обов`язковим позбавленням прав на відчуження, розпорядження та користування.

Клопотання обґрунтоване тим, що 21.03.2024 о 13:24 водій ОСОБА_4 , 1995 р.н., керуючи автомобілем «Фольксваген Гольф», рухаючись на зелений сигнал світлофора по вул. Михайла Коцюбинського у м. Дніпро, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 1954 р.н., який перетинав проїзну частину зліва направо в неустановленому для переходу місці на червоний сигнал світлофора.

Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_6 , загинув на місці пригоди.

За даним фактом 21.03.2024 року слідчими СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відомості про дане кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 214 КПК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000286 з правовою кваліфікацією ч.2 ст. 286 КК України.

21.03.2024 вилучений під час проведення огляду автомобіль марки «Фольксваген Гольф» р.н. НОМЕР_1 зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення у вигляді пошкоджень характерних при наїзді на пішохода, у зв`язку з чим зазначений автомобіль з метою проведення відповідних судових експертиз вилучено до території майданчику ГУНП в Дніпропетровській області, м. Дніпро, вул. Дніпросталівська 22к.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 27.09.2023 зазначений автомобіль належить на праві власності ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 .

21 березня 2024 року автомобіль марки «Фольксваген Гольф» р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий посилається, що згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та у даному випадку, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Слідчий посилається, що для проведення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду кримінального провадження, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження речового доказу автомобілю марки «Фольксваген Гольф» р.н. НОМЕР_1 необхідно на вказане майно накласти арешт з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, так як існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину та підлягає збереженню.

Враховуючи, що оскільки, автомобіль марки «Фольксваген Гольф» р.н. НОМЕР_1 є основним об`єктом кримінального правопорушення пов`язаного з його експлуатацією та керуванням, по ним будуть проводитися судово-автотехнічна експертиза, судова транспортно-трасологічна експертиза та судова експертиза технічного стану автомобіля, з метою забезпечення всебічності, повноти та об`єктивності дослідження усіх обставин справи, арешт автомобіля та причепа у даному кримінальному провадженню є необхідним.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надавши заяву про проведення судового розгляду за його відсутності.

Власник майна та його представник в судове засідання з`явились, про день, час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи положення ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає доцільним здійснити розгляд клопотання за відсутності учасників.

На підставі викладеного, у зв`язку із неприбуттям учасників судового розгляду аудіо-, відео фіксація судового засідання не здійснювалась.

Вивчивши клопотання, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000286 від 21.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події від 21.03.2024 року було вилучено автомобіль «Фольксваген Гольф» р.н. НОМЕР_1 , який зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення у вигляді механічних пошкоджень.

Таким чином, вказаний транспортний засіб зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення у вигляді механічних ушкоджень, має характер та визнаний речовим доказами по справі (Постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 21.03.2024 року).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 27.09.2023 зазначений автомобіль належить на праві власності ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 .

Як встановлено слідчим суддею, вищевказаний транспортний засіб було вилучено під час огляду 21.03.2024 року. Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна було подано до суду 22.03.2024 року, тобто в межах строку, передбаченого ч.ч.3, 5 ст. 171 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий просить арештувати майно з метою забезпечення збереження речових доказів, в порядку, визначеному п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Разом з тим, зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зазначеним у ст. 98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено, що вилучений під час огляду автомобіль «Фольксваген Гольф» р.н. НОМЕР_1 , визнаний речовим доказам у даному кримінальному провадженні, має доказове значення у даному кримінальному провадженні, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення і може бути використаний як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що накладення арешту, наразі, на зазначене майно буде відповідати тим завданням кримінального провадження під час проведення досудового розслідування, а отже відповідатимуть вимогам ст. 2, 98, 170 КПК України.

Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На думку слідчого судді, органом досудового розслідування доведено, що незастосування в даному випадку арешту вказаного речового доказу може призвести до його приховування, пошкодження, знищення, перетворення, оскільки відомості, які будуть встановлені під час проведення експертних досліджень можуть підтвердити або спростувати вину особи, яка причетна до вчинення кримінального правопорушення.

З метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя доходить висновку про наявність правових підстав для арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а отже клопотання підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчого слідчий суддя постановляє ухвалу, у якій, зокрема, зазначає, порядок виконання ухвали.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити спосіб виконання даної ухвали, визначивши місце зберігання арештованого майна, з урахуванням вимог Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а отже після усунення обставин, які були підставою для накладення арешту, зокрема проведення експертизи, власник майна має право звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту майна, чи надати докази належності вказаного майна іншим особам тощо, що буде оцінено вже під час іншої процедури, передбаченої законом, задля можливості визначення, можливо, іншого менш обтяжливого способу забезпечення доказів чи визначеного способу арешту майна.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучений 21.03.2024 року під час огляду місця події «Фольксваген Гольф» р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 27.09.2023 зазначений автомобіль належить на праві власності ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 .

Заборонити володіння, користування та розпорядження вищевказаним майном, до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Арештоване майно зберігати, з урахуванням вимог Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1