Дата документу 09.04.2024 Справа № 331/1468/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________________________________
Єдиний унікальний №331/1468/24 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/235/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Запоріжжя, громадянки України, яка неодружена, має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.15 ч.3 ст.305 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 - в режимі відеоконференції (EASYCON),

підозрюваної ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

захисника підозрюваної - адвоката ОСОБА_8 .

Захисник підозрюваної ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 15 березня 2024 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого ОВС 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_9 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні - прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_7 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000249 від 16 лютого 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.15 ч.3 ст.305 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та застосовано до останньої, запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 60 діб до 10 травня 2024 року.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що доведено існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки такий запобіжний не здатний запобігти настанню встановлених ризиків.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваної ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково та застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем її проживання.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, прийнятою без з`ясування усіх належних обставин.

Зазначає, що тяжкість злочину є недостатньою підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу.

Вважає, що ризики, передбачені ст.177 КПК України щодо ОСОБА_6 відсутні.

Захисник посилається на те, що підозрювана має позитивну характеристику, міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, раніше не судима, на обліках в наркологічних і психіатричних установах не перебуває.

Звертає увагу, на те, що суд першої інстанції не дослідив жодного письмового доказу, на які посилався в ухвалі. Докази про час фактичного затримання відображенні у протоколі обшуку та на відеозаписі, але в супереч вимогам КПК судом ці обставини не досліджені. Докази фактичного порушення прав на захист та незаконного тримання відображені в повідомлені про підозру де зазначений час та зауваження.

Зазначає, що найсуворіший запобіжний захід може бути застосований виключно в тому разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Згідно з ухвалою слідчого судді, старший слідчий в ОВС 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні - прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000249 від 16 лютого 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.15, ч.3 ст.305 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що громадянка України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не раніше 13 січня 2024 (більш точна дата та час органом досудового розслідуванням не встановлено), перебуваючи на території Соціалістичної Республіки Румунія, яка входить до складу країн Європейського Союзу, діючи умисно, спільно, за попередньою змовою із громадянами України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , маючи єдиний злочинний умисел розробили злочинний план, направлений на контрабанду наркотичного засобу «метадон» в особливо великих розмірах, шляхом переміщення його через митний кордон України через країн Європейського Союзу до м.Тбілісі Республіка Грузія.

Водночас усвідомлюючи неможливість самостійного виконання раніше узгодженого злочинного плану ОСОБА_10 діючи умисно, спільно за попередню змовою із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 розуміючи, що для виконання злочинного плану необхідні співвиконавці, не пізніше середини лютого 2024 року залучила до його виконання мешканців м.Запоріжжя громадян України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_5 , яким, після отримання від останніх добровільної згоди на участь у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, повідомили загальний злочинний план та ролі кожного.

Далі, з метою виконання раніше узгодженого між усіма учасники злочинного плану, заправленого на контрабанду наркотичного засобу «метадон» в особливо великих розмірах, ОСОБА_6 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, з метою власного збагачення, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та з відома ОСОБА_12 , перебуваючи у м. Запоріжжя, не пізніше 23 лютого 2024 року спільно з ОСОБА_13 , здійснила пошук осіб жіночої статі, які за грошову винагороду погодились здійснити контрабанду наркотичного засобу «метадон» до Республіки Грузія через країни Європейського Союзу.

Водночас ОСОБА_10 , діючи умисно за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_6 з метою підшукання також осіб, жіночої статі для вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення звернулись до мешканця м.Запоріжжя громадянина України ОСОБА_14 , який повинен був знайти таку особу, для її подальшого залучення як виконавця. Про залучення ОСОБА_14 до пошуку особи жіночої статі ОСОБА_10 повідомила усім співучасникам.

В подальшому ОСОБА_14 , перебуваючи у м. Запоріжжя, на виконання злочинного плану розробленого спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , за попередньою змовою останніх із ОСОБА_13 та ОСОБА_6 , 23 лютого 2024 року повідомив ОСОБА_10 , що знайшов громадянку України ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка готова за грошову винагороду здійснити контрабанду наркотичного засобу «метадон» через митний кордон України з приховуванням від митного контролю в особливо великих розмірах.

Далі у невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 25 лютого 2024 року ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_13 , діючи умисно за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та на виконання вказівки ОСОБА_10 провели у м.Запоріжжя зустріч із ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , з метою перевірки та встановлення наявності підстав для виїзду ОСОБА_15 за кордон і добровільності останньої як виконавця особливо тяжкого злочину.

Так, о 17 годині 27 хвилин 25 лютого 2024 року ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_13 , перебуваючи у м.Запоріжжя, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з метою залучення ОСОБА_15 до свого злочинного плану, зустрілись із останньою та повідомили їй про необхідність здійснення контрабанди наркотичного засобу «метадон» в особливо великих розмірах до Республіки Грузія через країни Європейського Союзу, шляхом переміщення його через митний кордон України з приховуванням від митного контролю на що, остання дала добровільну згоду. Після чого, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_13 , переконавшись в надійності намірів ОСОБА_15 , а також наявності в неї документів для виїзду за кордон, використовуючи засоби стільникового (мобільного) зв`язку, повідомили ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про виконання раніше поставленого останніми злочинного завдання із пошуку особи жіночої статті, а саме повідомили, що до виконання загального злочинного плану пропонується залучити громадянку України ОСОБА_15 , на що від ОСОБА_10 , ОСОБА_11 з відома ОСОБА_12 , отримали згоду.

Далі ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_6 , реалізуючи спільний умисел у заздалегідь обумовленому злочинному плані, із використанням засобів стільникового (мобільного) зв`язку повідомила ОСОБА_15 , про необхідність виїзду разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_13 та іншою невстановленою на даний час особою до м.Києва, з метою отримання наркотичного засобу «метадон», його приховування в елементах одягу та подальшого його контрабандного переміщення до Республіки Грузія, через країни Європейського Союзу маршрутом м.Київ, м.Одесса (перетин державного кордну України населений пункт Орлівка), Соціалістичної Республіки Румунія, Народна Республіка Болгарія, Республіку Туреччину до м. Тбілісі Республіка Грузія .

Так, о 15 годині 11 хвилин 26 лютого 2024 року ОСОБА_6 та ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , на виконання спільного злочинного плану, разом із ОСОБА_15 та невстановленою на даний час особою, із м. вирушили на легковому транспортному засобі марки ВАЗ 2109 д.н.з НОМЕР_1 до м.Київ, попередньо підшукавши квартиру для тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_4 , у якій проживали до 01 березня 2024 року.

У подальшому з 01 березня 2024 року ОСОБА_6 та ОСОБА_13 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 підшукали та орендували іншу квартиру, яка знаходилась за адресою: АДРЕСА_5 .

Далі, 01 березня 2024 року у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_12 , перебуваючи у м.Києві, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_6 на виконання спільного злочинного плану, у невстановленому місці та у невстановлений на даний час спосіб придбав наркотичний засіб «метадон» в особливо великому розмірі, який поклав у легковий автомобіль марки «Mercedes-BenzGLE 350» д.н.з НОМЕР_2 та цього ж дня у невстановленому місці, на території м.Києва передав його ОСОБА_13 , який приїхав на зустріч на легковому транспортному засобі марки ВАЗ 211440 д.н.з НОМЕР_1 .

Цього ж дня ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та іншою невстановленою на даний час особою, перебуваючи за адресою АДРЕСА_5 здійснили зважування наркотичного засобу «метадон» та пакування у 7 поліетиленових пакетів, які з метою приховування та унеможливлення виявлення наркотичного засобу контролюючими органами при перетині державного кордону України, упакували ще у невстановлену речовину, яка на запах схожа на спеції та каву, після чого приховали наркотичний засіб «метадон» у порожнинах верхнього одягу, а саме куртки чорного кольору яку заздалегідь придбали ОСОБА_15 , з метою його переміщення через митний кордон України та 03 березня 2024 року придбали квиток - проїзний документ на автобус - «BusTicket № 36848183» на ім`я мовою оригіналу «Burlaku Yana» маршрутом м.Київ України - м.Тбілісі Республіка Грузія .

Далі на виконання спільного злочинного плану 05 березня 2024 року ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_13 , діючи умисно за попередньою змовою та вказівками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та невстановленою на даний час особою, із відома ОСОБА_12 , передали ОСОБА_15 верхній одяг - куртку чорного кольору, у порожнинах якої попередньо приховали наркотичний засіб «метадон» та о 07 годині 45 хвилин того ж дня перевезли на автовокзал у м.Києві, де посадили останню на автобус д.н.з. НОМЕР_3 міждержавного сполучення України м.Київ - м.Тбілісі Республіка Грузія, який прямував через Країни Європейського Союзу маршрутом: м.Київ, м.Одеса (перетин державного кордну України населений пункт Орлівка) Соціалістичної Республіки Румунія, Народна Республіка Болгарія, Республіку Туреччину до м.Тбілісі Республіка Грузія , з метою контрабанди наркотичного засобу «метадон» в особливо великих розмірах, тобто вчинили всі необхідні дії, які вважала за необхідне для доведення спільного злочинного умислу до кінця.

В подальшому, 05 березня 2024 року ОСОБА_15 , перебуваючи в м.Одеса, добровільно видала співробітникам Управління СБУ в Запорізькій області верхній одяг - куртку чорного кольору, яку вона отримала від ОСОБА_6 та ОСОБА_13 у м.Києві, які діяли за вказівками та попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у порожнинах якої виявлено 7 полімерних згортків із кристалічною речовиною білого кольору (порошок білого кольору), у складі яких міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено - «метадон», маса якого склала 1050 г (в перерахунку на основу), що відповідно до Таблиці 1 Наказу МОЗ № 188 від 01 серпня 2000 року «Про невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу» - є особливо великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , а також іншими невстановленими під час досудового розслідування особами., діючи умисно вчинила всі дії, які вважала за необхідне для контрабанди наркотичного засобу - «метадон» шляхом переміщення його через митний кордон України, з приховуванням від митного контролю в особливо великих розмірах, масою яка склала 1050 грам (в перерахунку на основу), однак не довела кримінальне правопорушення до кінця, з причин, які не залежали від її волі, оскільки наркотичний засіб «метадон» 05 березня 2024 року було вилучено співробітниками Служби безпеки України.

Органом досудового розслідування встановлено достатню кількість доказів для повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.15, ч.3 ст.305 КК України, яке кваліфікується як закінчений замах на контрабанду наркотичних засобів, тобто їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю в особливо великих розмірах, вчинений за попередньою змовою групою осіб, однак не доведений до кінця, з причин, які не залежали від її волі.

Заслухавши доповідь судді; підозрювану ОСОБА_6 , її захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваної, доводи її захисника, прокурора, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про її особу, міцність її соціальних зв`язків, відсутність постійного місця роботи, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у інкримінованому їй правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.

Як убачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється та підтверджується доданими до клопотання доказами, зазначеними як в самому клопотанні так і в ухвалі слідчого судді.

Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у клопотанні, слідчий суддя фактично дійшов висновку про те, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, існують, а саме ризики: переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків у кримінальному проваджені; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Так, згідно з матеріалами провадження, ОСОБА_6 хоча раніше і не судима, але підозрюється у вчиненні за попередньою змовою групою осіб особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене законом покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з конфіскацією майна, окрім того, в неї відсутні міцні соціальні зв`язки, остання ніде не працює, стабільного законного джерела доходів не має, досудове розслідування триває та всі обставини провадження встановлюються, не всі свідки ще допитані.

З огляду на фактичні обставини провадження, ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення та суворість можливого покарання, а також враховуючи відомості про особу підозрюваної у сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про доведеність ризиків, вказаних у клопотанні, і про те, що інші запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання цим ризикам. Свої висновки слідчий суддя належним чином вмотивував.

З урахуванням положень п.5 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя не визначив розмір застави, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у особливо тяжкому злочині у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі стороною захисту, та ті, що заявлені при апеляційному розгляді, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Твердження сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про доведеність обставин необхідності застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою у зв`язку із наявністю встановлених ризиків.

Вказані висновки слідчого судді стороною захисту не спростовані з наданням відповідних доказів.

Посилання сторони захисту на те, що підозрювана має позитивну характеристику, міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, раніше не судима, на обліках в наркологічних і психіатричних установах не перебуває, має на утриманні неповнолітніх дітей, на думку колегії суддів, правильність висновків слідчого судді не спростовують та не зменшують встановлених ризиків з огляду на фактичні обставини провадження, відомості про особу підозрюваної, степінь тяжкості та суспільної небезпеки інкримінованого їй кримінального правопорушення, суворість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у цьому правопорушенні.

Твердження сторони захисту з приводу не дослідження слідчим суддею письмових доказів, колегія суддів вважає непереконливими. Зі змісту оскаржуваної ухвали убачається, що слідчий суддя повно і всебічно з`ясував обставини, що мають значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення, та перевірив їх доказами.

Доводи захисника про неправильне зазначення в процесуальних документах часу фактичного затримання ОСОБА_6 , також не є переконливими, оскільки ці доводи не підтверджені відповідними доказами.

В матеріалах провадження міститься протокол затримання ОСОБА_6 , де зазначено час фактичного затримання останньої - 20 година 06 хвилини 12 березня 2024 року, та що місцем затримання є квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

До вказаного протоколу від захисника надійшло зауваження в т.ч. про те, що ОСОБА_6 фактично затримана о 18:25 год.

В свою чергу, як встановлено при апеляційному розгляді, 12 березня 2024 року в період з 18 години 08 хвилин до 21 години 39 хвилин органом досудового розслідування проводився обшук за місцем мешкання ОСОБА_6 за вищевказаною адресою у присутності останньої.

Крім того, на першу вимогу ОСОБА_6 був залучений захисник, який був присутній при проведені обшуку, що засвідчено його підписом у протоколі обшуку. Зауважень до протоколу обшуку від учасників цієї слідчої дії не надійшло.

З викладеного убачається, що ОСОБА_6 фактично було затримано під час вищевказаного обшуку, а сам протокол затримання був оформлений пізніше.

Те, що часом фактичного затримання ОСОБА_6 є 20 година 06 хвилин 12 березня 2024 року, нічим не спростовано.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 було вручено 13 березня 2024 року о 19 годині 02 хвилин, тобто не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту затримання.

Об`єктивні дані, які свідчили би про те, що відомості, вказані у протоколі затримання (в тому числі щодо часу проведення вказаної дії), є недостовірними, в матеріалах провадження відсутні, не надано таких даних суду і при апеляційному розгляді.

Порушень процесуальних прав підозрюваної ОСОБА_6 при обранні їй запобіжного заходу слідчим суддею не убачається.

Доводи, зазначені в апеляційній скарзі, про те, що прокурором не доведено неможливість застосування інших запобіжних заходів, є безпідставними та спростовуються наданими суду матеріалами провадження.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника підозрюваної, а також ті, що були вказані захисником та підозрюваною під час апеляційного розгляду, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції теж не спростовують.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.

З матеріалів провадження та оскаржуваної ухвали убачається, що всі обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання, слідчим суддею дослідженні повно і всебічно.

Дані про те, що підозрювана за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні.

Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не убачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 15 березня 2024 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого ОВС 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_9 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні - прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_7 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000249 від 16 лютого 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.15 ч.3 ст.305 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та застосовано до останньої запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 60 діб до 10 травня 2024 року, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4