Справа № 585/3858/23
Номер провадження 1-кп/585/160/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданнів залі суду в м.Ромни матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000678 від 17.08.2024 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Кишинів, Республіки Молдова, громадянки Республіки Молдова, одруженої, має на утриманні двох дітей, не працюючої, з середньою освітою, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченої - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

На території України введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, та Указом від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

16.08.2023 року, близько 21:00 год. ОСОБА_6 перебувала за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , спільно із своєю знайомою ОСОБА_5 . Цього ж дня, близько 22:30 год. ОСОБА_5 вирушила за місцем свого проживання, залишивши у приміщенні будинку ОСОБА_6 належний їй мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy М 13», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із двома встановленими сім-картами мобільних операторів: Київстар - НОМЕР_3 та ВФ Україна - НОМЕР_4 . У цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на крадіжку вказаного мобільного телефону.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , будучи впевненою, що її дії не будуть викриті потерпілою або іншими особами, з корисливих мотивів, взяла належний ОСОБА_5 мобільний телефон, вимкнула його та дістала із нього сім-карти, яким в подальшому розпорядилася на власний розсуд.

За результатами судової товарознавчої експертизи від 28.08.2023 № СЕ-19/119-23/11638-ТВ ринкова вартість викраденого майна (мобільного телефону марки «Samsung» моделі «Galaxy М 13», з урахуванням терміну використання) станом на 16.08.2023, могла становити - 5979 (п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят дев`ять) гривень.

Своїми протиправними діями, що виразились в таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_6 спричинила матеріальні збитки ОСОБА_5 у розмірі 5979,00 грн.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнала повністю та підтвердила обставини, викладені у обвинувальному акті. Надала показання про те, що дійсно 16.08.2023 р. вони разом із ОСОБА_7 ввечері проводили час у неї вдома за місцем проживання у с.Герасимівка. Приблизно о 22:30 Настя пішла додому, забувши мобільний телефон у будинку. Помітивши це, вона вирішила залишити мобільний телефон собі, для власного використання, для чого вимкнула його та вийняла із нього сім-картки. Коли на наступний день ОСОБА_5 шукала свій телефон, то вона повідомила їй, що у неї мобільного телефону удома немає. Надалі ОСОБА_8 звернулась до поліції із заявою, а коли додому до неї приїхали поліцейські, то вона добровільно видала мобільний телефон із сім-картками.

У вчиненому щиро розкаялась, пояснила, що такі дії вона вчинила, легковажно розраховуючи не бути викритою, однак потім викрадене майно у присутності поліцейських повернула, перед потерпілою вибачилась.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності її позиції, зважаючи на те, що обвинуваченій було роз`яснено про те, що вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, про що остання не заперечувала, а тому судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), що вчинена в умовах воєнного стану;

У зв`язку із зазначеним, обираючи обвинуваченій вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке за кваліфікацією ст. 12 КК України є тяжким злочином, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченої, мотивацію такого кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченої, яка одружена, має на утриманні двох дітей, офіційно не працевлаштована, займається підробітком з виготовлення кондитерських виробів на замовлення, під наглядом у лікаря нарколога або лікаря - психіатра не перебуває, раніше не притягувалась до кримінальної або адміністративної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно.

У відповідності до ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, яка пом`якшують покарання обвинуваченої, судом визнається її щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодуванню завданого матеріального збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої - судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння кримінального правопорушення, характеризуючи даних про особу обвинуваченої, її вік, сімейний та матеріальний стан, а також стан здоров`я, суд вважає необхідним і достатнім для її виправлення й попередження вчинення нового злочину, призначити покарання у мінімальних межах санкції статті кримінального закону, за яким визнає її винною.

У той же час суд, виходячи із фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, зокрема, характеру її діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченої до вчинення злочину, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням обвинуваченою кримінального правопорушення, і характеризують поведінку останньої після його вчинення, а саме розкаяння у вчиненому, відшкодування шкоди, враховуючи індивідуальні властивості обвинуваченої, зокрема її вік, стан здоров`я, спосіб життя та обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої, думку потерпілої сторони щодо призначення покарання тощо, приходить до висновку, що вищенаведене істотно знижує фактичну ступінь тяжкості вчиненого злочину і вказує на незначний ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду про можливість звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, тобто можливість її виправлення без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за її поведінкою та виконання покладених на неї судом у відповідності до ст. 76 КК України обов`язків.

Саме таке покарання, на думку суду, є співмірним та пропорційним для обвинуваченої, виходячи із правових позиції, неодноразово висловлених Європейським Судом з прав людини у своїх рішеннях, де зазначається, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним, а для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся, судові витрати підлягають стягненню з винної особи на користь держави, запобіжні заходи та заходи забезпечення кримінального провадження - відсутні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 369-371, 374, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 1 (один) рік, якщо протягом указаного терміну вона не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на засуджену такі обов`язки:

1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 76 КК України, покласти на засуджену обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи, у сумі 717 (сімсот сімнадцять) гривень 00 копійок.

Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy М 13», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , в чохлі прозорого кольору, із двома сім-картами мобільних операторів: Київстар - НОМЕР_3 та ВФ Україна - НОМЕР_4 , та банківською карткою «ПУМБ», № НОМЕР_5 , які передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити у її володінні.

Запобіжний захід у провадженні не обирався, цивільний позов відсутній.

Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти днів з моменту його проголошення, до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги до Роменського міськрайонного суду Сумської області.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1