КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/45/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002300, по обвинуваченню:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2022 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 19 жовтня 2022 року ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_10 покладено наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

По справі вирішено питання про судові витрати, цивільний позов та речові докази.

За вироком суду ОСОБА_10 визнаний винуватим у тому, що він 29 червня 2021 року о 03 год. 08 хв. керував технічно справним автомобілем марки «BMW 340» н/з НОМЕР_1 та рухався зі швидкістю 50 км/год у третій смузі руху по проїзній частині просп.Миру зі сторони Дарницької площі в бік бульвару Верховної Ради в м. Києві.

Під час руху водій ОСОБА_10 допустив порушення вимог п.п.8.7.3 (е), 8.10 Правил дорожнього руху, проїжджаючи перехрестя проспекту Миру та вулиці Чупринки в м. Києвіна забороняючий червоний сигнал світлофора, не надав дорогу автомобілю марки «Hundai Elantra», н/з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9 , який в цей час рухався через вищевказане перехрестя на дозволяючий зелений сигнал світлофора зі сторони вул. Будівельників в напрямку Дарницької площі. У результаті цього відбулось зіткнення передньою частиною автомобіля марки «BMW 340», н/з НОМЕР_1 в ліву бокову задню частину автомобіля марки «Hundai Elantra», н/з НОМЕР_2 .

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водію ОСОБА_9 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми; перелом тім`яної кістки ліворуч, забій головного мозку з субдуральною гематомою міжпівкульової щілини, більш вираженої в лівій тьмяно-потиличній ділянці та зміщення серединних структур мозку праворуч, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 просить вирок суду скасувати, посилаючись на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Звертає увагу суду апеляційної інстанції, що ОСОБА_10 не заперечується його винуватість у порушенні Правил дорожнього руху за встановлених судом обставин, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода. Проте захисник вважає, що стороною обвинувачення не доведено той факт, що саме внаслідок порушення обвинуваченим Правил дорожнього руху, потерпілому були спричинені тяжкі тілесні ушкодження.

В обґрунтування своїх доводів посилається на необґрунтованість висновків судово-медичної експертизи, якими встановлена тяжкість тілесних ушкоджень, спричинених потерпілому. Звертає увагу, що дослідження проводилось без залучення необхідного спеціаліста (невролога або нейрохірурга). При цьому, експерт, поза межами своєї компетенції, використав дані виявленої у ОСОБА_9 неврологічної симптоматики, ознак внутрішньочерепного крововиливу і суперечливі дані про перелом тім`яної кістки за відсутністю зовнішніх ушкоджень голови (синців, саден, ран). При цьому, експерт при проведенні дослідження не дослідив можливу наявність захворювань, як причини виявлених патологічних явищ, не дослідив конкретні обставини дорожньо-транспортної пригоди, приймаючи до уваги лише факт травмування ОСОБА_9 при дорожньо-транспортній пригоді, використав суперечливі дані щодо наявності перелому тім`яної кістки. Також експерт не дослідив клінічні дані при перебуванні ОСОБА_9 у лікарні після госпіталізації 29 червня 2021 року.

З урахуваннями викладеного захисник вважає, що факт заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень стороною обвинувачення не доведений поза розумним сумнівом.

Як вважає апелянт, судом не враховано те, що автомобіль, на якому рухався потерпілий, до цього був пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди на території США. В подальшому даний автомобіль був ввезений на Україну за документами «Certificate Of Salvage», що означає утилізоване авто. Інформація про якість ремонту автомобіля потерпілого, придатність його до експлуатації та справність систем безпеки в матеріалах справи відсутня.

Крім цього, за доводами захисника, причиною отримання потерпілим тяжких тілесних ушкоджень стало і те, що потерпілий ОСОБА_9 не користувався ременями безпеки, а також те, що бокові подушки безпеки під час зіткнення не спрацювали.

За наслідками апеляційного розгляду просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження закрити.

Учасники провадження вважають за можливим розгляд провадження за відсутності обвинуваченого ОСОБА_10 , який подав клопотання про розгляд справи у його відсутність у зв`язку із перебуванням за межами України на невизначений термін.

Відповідно до ч.4 ст.401 КПК України обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь.

Обвинувачений ОСОБА_10 у встановленому законом порядку повідомлений про день, час та місце апеляційного розгляду за наявною у матеріалах справи адресою.

Оскільки в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища обвинуваченого, та суд не визнав його участь обов`язковою, колегія суддів вважає за можливим здійснити розгляд провадження у його відсутності.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора та потерпілого, які заперечували проти апеляційних доводів сторони захисту та вважали оскаржуване рішення суду законним та обгрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

Положеннями ч.2 ст.94 КПК України визначено, що жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст.374 КПК України.

Суд першої інстанції, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини кримінального провадження за висунутим обвинуваченням, свій висновок про винуватість ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому злочину обґрунтував доказами, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні та наведеними у вироку.

Оцінивши всі надані стороною обвинувачення докази, суд першої інстанції визнав їх належними, допустимими та достовірними, які у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне:

Об`єктивна сторона складу злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, включає три обов`язкові ознаки: а) суспільно небезпечне діяння (порушення правил безпеки дорожнього руху); б) суспільно небезпечні наслідки (спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень або заподіяння смерті); в) причинний зв`язок між діянням і наслідками. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. У випадку виникнення дорожньо-транспортної пригоди за участю декількох водіїв, наявність чи відсутність в їх діях складу злочину, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричинення злочинного наслідку.

Як правильно встановив суд першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_10 за встановлених судом обставин, що не заперечуються стороною захисту, керуючи технічно справним автомобілем марки «BMW 340», н/з НОМЕР_1 , допустив порушення вимог п.п.8.7.3(е), 8.10 Правил дорожнього руху, в результаті чого відбулося зіткнення керованого ним автомобіля з автомобілем «Hundai Elantra», н/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 ..

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_9 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження.

Як правильно встановив суд першої інстанції, факт спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень підтверджується даними висновку експерта №042-1146-2021 від 15 вересня 2021 року, яким встановлено, що у водія ОСОБА_9 мали місце наступні тілесні ушкодження, а саме: закрита черепно-мозкова травма: перелом тім`яної кістки ліворуч, забій головного мозку з субдуральною гематомою міжпівкульової щілини більш вираженої в лівій тьмяно-потиличній ділянці та зміщення серединних структур мозку праворуч. Відповідно п. п. 2.1.2, 2.1.3/б/в «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» виявлене тілесне ушкодження відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

Допитана в суді апеляційної інстанції експерт ОСОБА_11 підтвердила зроблений нею висновок та роз`яснила, щовиявлені у потерпілого тілесні ушкодження, описані нею у висновку, могли утворились внаслідок травматичної дії тупого предмету, що могло бути при транспортній травмі (травма в салоні автомобіля, який рухався, при зіткненні з перешкодою), за давністю може відповідати вказаному терміну та за обставин, вказаних у постанові, тобто 29 червня 2021 року. Також пояснила, що для проведення експертизи було достатньо медичної документації, в якій розписана симптоматика ушкоджень. Необхідності виклику потерпілого для додаткового огляду не було. Дані надані для проведення експертизи є вичерпними, всі медичні документи були вивчені рентгенологом і експертом, які залучались до дослідження.

Також експерт роз`яснила, що перелом тім`яної кістки було виявлено за результатами комп`ютерно-томографічних досліджень. Комп`ютерна томографія є більш чіткою ніж рентгенографія, яка є менш виразним методом дослідження. Також вказала, що на комп`ютерній томографії видно лінію перелому яку за допомогою рентгенографії може не бути видно. Роз`яснила, що симптоматика травми надана в медичній документації відповідає діагнозу виявленому у потерпілого і клінічна динаміка цієї симптоматики, тобто наростання травми в перші годині і наступні кілька діб, і в подальшому зниження цієї симптоматики, вказує на те, що відповідає саме травмі, а не хронічним захворюванням потерпілого.

Дослідивши даний висновок експерта, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що він є належним та допустимим доказом, яким встановлено характер та морфологію завданих потерпілому тілесних ушкоджень та їх тяжкість.

З урахуванням зазначеного доводи апеляційної скарги сторони захисту про

ненадання стороною обвинувачення медичної документації потерпілого, на підставі якої була проведена судова-медична експертиза та те, що ступінь тяжкості тілесних ушкоджень та причинно-наслідковий зв`язок між дорожньо-транспортною пригодою та наявними у потерпілого хворобами не доведений стороною обвинувачення є необґрунтованими та спростовуюся висновком експертизи і наданими експертом роз`ясненнями.

Оцінивши дані висновку експерта в сукупності з іншими доказами, а саме показаннями потерпілого та свідків, колегія суддів вважає їх належними та допустимим доказами, якими підтверджується як заподіяння потерпілому ОСОБА_9 тяжкого тілесного ушкодження, так і причинно-наслідковий зв`язок між дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками у вигляді заподіяння потерпілому цих тілесних ушкоджень.

Надаючи оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_10 в яких він визнав вину у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та заперечив причинно-наслідковий зв`язок між ДТП та наслідками у вигляді тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, суд визнав їх безпідставними, оскільки вони повністю спростовуються наданими стороною обвинувачення доказами, зокрема показаннями потерпілого, свідків та висновками експертів, які узгоджуються між собою, і в повній мірі, поза розумним сумнівом, доводять його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

За таких обставин доводи апеляційної скарги захисника про необґрунтованість та недопустимість висновків судово-медичної експертизи, є безпідставними.

Посилання сторони захисту на те, що автомобіль, на якому рухався потерпілий, був пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди на території США, після чого був імпортований до України з документами «Certificate Of Salvage», що означає утилізоване авто, ґрунтується на припущеннях та не спростовує висновок суду про порушення ОСОБА_10 Правил дорожнього руху, що спричинило заподіяння потерпілому ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень

З огляду на викладене, колегією суддів за результатами апеляційного перегляду не встановлено невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та неповноти судового розгляду, як про це посилається захисник у поданій апеляційній скарзі.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_10 покарання за ч.2 ст.286 КК України, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, вчинений з необережності, дані про особу винного, а саме те, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання у м. Києві.

Врахувавши фактичну тяжкість вчиненого злочину та його наслідки, відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про особу винного, а саме вік обвинуваченого, те, що він офіційно працевлаштований, має позитивну характеристику з місця роботи, суд першої інстанції обґрунтовано та на законних підставах також дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому на підставі положень ст.75 КК України звільнив його від відбування основного покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

З огляду на те, що оскаржуваний вирок суду є законним, обґрунтованим та вмотивованим, колегія суддів залишає його без змін, а подану апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2022 року, ухвалений щодо ОСОБА_10 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 ,- без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4