Провадження № 1-кс/947/4207/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2024 року місто Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000021 від 10.01.2023 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Одеси, громадянина України, з вищою освітою, директора ГО "Добрі справи", директора ТОВ "СКВО", розлученого, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч.ч. 3,4 ст. 358 КК України,

об`єднанного садового кооперативу « АДРЕСА_2 ,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси з погодженим із прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 10.01.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.ч. 3,4 ст. 358, ч. 2 ст. 209 КК України, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.ч. 3,4 ст. 358 КК України та за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.12.2016 Територіальна громада м. Одеси в особі ОМР від імені якої діє Департамент Комунальної власності ОМР в особі директора ОСОБА_9 та ГО «Добрі справи» в особі керівника ОСОБА_4 уклали договір купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10 на об`єкт нерухомості, а саме на приміщення № 202 загальною площею 160,3 кв. м., яке знаходиться на другому поверсі двоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

Далі, з метою незаконного заволодіння приміщенням горища, площею 370,7 кв. м., яке знаходиться над всім другим поверхом двоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , будучи обізнаними про порядок реєстрації права власності на приміщення горища та відсутність встановлених законодавством підстав для набуття права власності на вказаний об`єкт нерухомості, ОСОБА_4 за попередньою змовою з невстановленими на даний час особами, у невстановленому місці виготовили підроблені висновок ТОВ «ПРОФПРОЕКТ» № 265879 від 16.02.2018, в який внесли недостовірні відомості про наявність у ГО «Добрі справи» у користуванні п`яти квартир на горищі у буд. АДРЕСА_3 та висновок ФОП ОСОБА_11 № 01-10 від 31.01.2017, а також технічні паспорти на квартири АДРЕСА_4 за адресою: АДРЕСА_3 .

Продовжуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 за попередньою змовою з невстановленими на даний час особами, використали вказані підроблені документи з метою реєстрації за ГО «Добрі справи» право власності на п`ять житлових квартир, які фактично знаходяться на горищі будинку АДРЕСА_3 .

Так, 09.02.2017 на адресу Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , від ОСОБА_4 надійшли заяви № 20903375 про державну реєстрацію права власності нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приміщення квартири АДРЕСА_6 про державну реєстрацію права власності нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приміщення квартири АДРЕСА_7 про державну реєстрацію права власності нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приміщення квартири АДРЕСА_8 про державну реєстрацію права власності нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приміщення квартири АДРЕСА_9 про державну реєстрацію права власності нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приміщення квартири АДРЕСА_10 , розташованих у приміщенні горища за адресою: АДРЕСА_3 .

Встановлено, що заяву № 20903375 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.02.2017 о 13:01:00, № 20903068 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.02.2017 о 12:52:33, № 20902632 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.02.2017 о 12:38:40, № 20901830 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.02.2017 о 12:12:43, № 26850095 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.02.2017 о 11:44:06 та державним реєстратором сформовано друковані форми заяв.

З цією метою, серед інших документів ОСОБА_4 надав завідомо підроблені Рішення про поділ об`єкта нерухомого майна, індексний номер 33837457 від 13.02.2017 та висновок № 01-10, який виданий 31.01.2017

ФОП ОСОБА_11 для реєстрації за ГО «Добрі справи» право власності на зазначений об`єкт нерухомості.

На підставі наданих ОСОБА_4 завідомо підроблених рішення про поділ об`єкта нерухомого майна, індексний номер 33837457 від 13.02.2017 та висновку № 01-10, який виданий 31.01.2017 ФОП ОСОБА_11 , державним реєстратором ОСОБА_12 прийнято рішення:

- № 33835751 за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 №20903375 про безпідставне відкриття розділу та незаконну реєстрацію об`єкту нерухомого майна та вчинив протиправну реєстраційну дію, виконавши у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис, а саме вніс інформацію про відкриття розділу та реєстрацію об`єкту нерухомого майна, з реєстраційним номером № 101, шляхом внесення інформації про виділення квартири під АДРЕСА_11 .

- № 33836860 за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 №20903068 про безпідставне відкриття розділу та незаконну реєстрацію об`єкту нерухомого майна та вчинив протиправну реєстраційну дію, виконавши у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис, а саме вніс інформацію про відкриття розділу та реєстрацію об`єкту нерухомого майна, з реєстраційним номером № 101, шляхом внесення інформації про виділення квартири під АДРЕСА_11 .

- № 33837031 за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 №20902632 про безпідставне відкриття розділу та незаконну реєстрацію об`єкту нерухомого майна та вчинив протиправну реєстраційну дію, виконавши у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис, а саме вніс інформацію про відкриття розділу та реєстрацію об`єкту нерухомого майна, з реєстраційним номером № 101, шляхом внесення інформації про виділення квартири під АДРЕСА_11 .

- № 33837202 за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 № НОМЕР_1 про безпідставне відкриття розділу та незаконну реєстрацію об`єкту нерухомого майна та вчинив протиправну реєстраційну дію, виконавши у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис, а саме вніс інформацію про відкриття розділу та реєстрацію об`єкту нерухомого майна, з реєстраційним номером № 101, шляхом внесення інформації про виділення квартири під АДРЕСА_11 .

- № 39755675 за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 №26850095 про безпідставне відкриття розділу та незаконну реєстрацію об`єкту нерухомого майна та вчинив протиправну реєстраційну дію, виконавши у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис, а саме вніс інформацію про відкриття розділу та реєстрацію об`єкту нерухомого майна, з реєстраційним номером № 101, шляхом внесення інформації про виділення квартири під АДРЕСА_11 .

При цьому, відповідно до технічного паспорту нежитлового приміщення АДРЕСА_12 , 2в, АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 вказані об`єкти складаються з приміщень, де приміщення 202 розміщено на другому поверсі, а інші (приміщення 370,7 кв. м.) - на горищі двоповерхового будинку.

Таким чином, у відповідності до вимог ст. 328 Цивільного кодексу України ОСОБА_4 за попередньою змовою з іншими невстановленими особами, набули права власності на приміщення горища, тобто вказаними особами, проведено всі необхідні дії щодо оформлення набутого права.

Разом з цим, без жодних дозвільних документів у приміщенні горища, за адресою: АДРЕСА_3 , в 2017 році вже здійснювалось будівництво п`яти квартир.

Задля виконання злочинного умислу та досягнення спільної злочинної мети у вигляді заволодіння шляхом обману за попередньою змовою групою осіб правом власності на чуже майно приміщенням горища будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_4 з метою усунення перешкод у досягненні кінцевого результату спланованих злочинів та одночасного приховування (конспірації) злочинної діяльності шляхом легалізації незаконно здобутого майна за попередньою змовою з іншими невстановленими особами, в березні 2018 року більш точний час та місце не встановлено, з метою отримання грошових коштів від реалізації приміщення горища у вигляді утворених квартир під АДРЕСА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яким вони за попередньою змовою з невстановленими особами, заволоділи шахрайським шляхом, вирішили залучити для досягнення вказаної мети ОСОБА_7 та звернулись з пропозицією перереєстрації на її ім`я права власності на квартири під АДРЕСА_13 за адресою: АДРЕСА_3 .

Так, у невстановлені досудовим слідством час та місці ОСОБА_7 погодилась на пропозицію ОСОБА_4 та інших невстановлених осіб, щодо перереєстрації квартир під АДРЕСА_13 за адресою: АДРЕСА_3 , які утворені внаслідок незаконних дій шляхом оформлення права власності на зазначене майно за собою, не маючи законних підстав для цього.

Таким чином, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_7 та іншими невстановленими на теперішній час досудовим розслідуванням особами, з метою усунення перешкод у досягненні кінцевого результату та одночасного приховування (конспірації) злочинної діяльності шляхом легалізації незаконно здобутого майна, 07.03.2018 прибули до приватного нотаріуса ОМНО ОСОБА_13 , розташованої за адресою: АДРЕСА_14 .

У цей же день, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, перебуваючи у вказаному місці, будучи достовірно обізнаним про те, що право власності на приміщення квартир АДРЕСА_13 , які незаконно утворені внаслідок заволодіння приміщенням горища отримано незаконно, умисно, з метою особистого збагачення, шляхом обману, надав приватному нотаріусу ОМНО ОСОБА_13 завідомо підроблені документи, які містять неправдиві відомості технічні паспорти на квартири АДРЕСА_13 виготовлених, начебто, ФОП « ОСОБА_11 » 31.01.2017 з метою підписання та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу між ним від імені ГО «Добрі справи» та ОСОБА_7 .

В результаті чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 07.03.2018 підписали договори купівлі-продажу, які посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_13 за № 301, 304, 307, згідно з якими ОСОБА_4 , діючий від імені ГО «Добрі справи», продав, а ОСОБА_7 придбала право власності на квартири АДРЕСА_15 , разом 365 328 гривень, які фактично не передавалися та не сплачувалися.

Пунктами 6, 7 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління національного банку України № 148 від 29.12.2017, передбачено, що суб`єкти господарювання мають право здійснювати розрахунки готівкою протягом одного дня з фізичними особами у розмірі до 50 000 гривень, а платежі на суму, що перевищує 50 000 гривень, проводяться через банки або небанківські фінансові установи.

Крім того, встановлено, що задля виконання злочинного умислу на заволодіння шляхом обману за попередньою змовою групою осіб правом власності на чуже майно приміщенням горища будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 з метою усунення перешкод у досягненні кінцевого результату спланованих злочинів та одночасного приховування (конспірації) злочинної діяльності групи осіб шляхом легалізації незаконно здобутого майна, в березні 2018 року більш точний час та місце не встановлено, з метою отримання грошових коштів від реалізації квартири під АДРЕСА_11 , 07.03.2018 перебуваючи у приватного нотаріуса, будучи достовірно обізнаним про те, що право власності на приміщення квартири АДРЕСА_10 незаконно утворено внаслідок заволодіння приміщенням горища, умисно, з метою особистого збагачення, шляхом обману, надав приватному нотаріусу ОМНО ОСОБА_13 завідомо підроблені документи, які містять неправдиві відомості технічний паспорт на квартиру 2а виготовлених, начебто, ФОП « ОСОБА_11 » 31.01.2017 з метою підписання та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу між ним від імені ГО «Добрі справи» та ОСОБА_14 .

В подальшому ОСОБА_4 та інші невстановлені особи реалізуючи спільний злочинний умисел щодо усунення перешкод у досягненні кінцевого результату спланованих злочинів та одночасного приховування (конспірації) злочинної діяльності шляхом легалізації майна, одержаного злочинним шляхом, перебуваючи у приміщенні приватного нотаріуса ОМНО ОСОБА_13 , розташованої за адресою: АДРЕСА_14 , підписав договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_13 за № 310 згідно з якими ОСОБА_4 , діючий від імені ГО «Добрі справи», продав, а ОСОБА_14 придбав право власності на квартиру АДРЕСА_11 за 87 015 гривень.

Крім того, встановлено, що задля виконання злочинного умислу на заволодіння шляхом обману за попередньою змовою групою осіб правом власності на чуже майно приміщенням горища будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 з метою усунення перешкод у досягненні кінцевого результату спланованих злочинів та одночасного приховування (конспірації) злочинної діяльності групи осіб шляхом легалізації незаконно здобутого майна, в березні 2018 року більш точний час та місце не встановлено, з метою отримання грошових коштів від реалізації квартири під АДРЕСА_11 , 07.03.2018 перебуваючи в приміщенні приватного нотаріуса ОМНО ОСОБА_13 , будучи достовірно обізнаним про те, що право власності на приміщення квартири АДРЕСА_10 незаконно утворено внаслідок заволодіння приміщенням горища, умисно, з метою особистого збагачення, шляхом обману, надав приватному нотаріусу ОМНО ОСОБА_13 завідомо підроблені документи, які містять неправдиві відомості технічний паспорт на квартиру 2б виготовлених, начебто, ФОП « ОСОБА_11 » 31.01.2017 з метою підписання та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу між ним від імені ГО «Добрі справи» та ОСОБА_15 .

В подальшому ОСОБА_4 та інші невстановлені особи реалізуючи спільний злочинний умисел щодо усунення перешкод у досягненні кінцевого результату спланованих злочинів та одночасного приховування (конспірації) злочинної діяльності шляхом легалізації майна, одержаного злочинним шляхом, перебуваючи у приміщенні приватного нотаріуса ОМНО ОСОБА_13 , розташованої за адресою: АДРЕСА_14 , підписав договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_13 № 314, згідно з якими ОСОБА_4 , діючий від імені ГО «Добрі справи», продав, а ОСОБА_15 придбала право власності на квартиру АДРЕСА_11 за 108 274 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 та інші невстановлені особи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом за попередньою змовою групи осіб спільно з ОСОБА_7 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, реалізуючи спільний злочинний намір, керуючись корисливим мотивом та метою незаконного, особистого збагачення, організував шляхом обману, з використанням завідомо підроблених офіційних документів з метою привласнення шахрайським шляхом права власності на чуже майно приміщення горища будинку АДРЕСА_3 , яке належить територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради, завдавши матеріальну шкоду на суму 3 052 485 грн.

21.03.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 ч. 2 ст. 209 КК України (в редакції від 10.11.2015).

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Крім того, подав змінене клопотання в якому збільшив розмір застави, які він просив визначити для підозрюваного.

Підозрюваний та захисник проти задоволення клопотання заперечували, зважаючи на його необґрунтованість, у зв`язку з тим, що підозрюваний ніколи не ухилявся від слідства, добровільно з`явився до слідчого судді, має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується, доглядає дитину інваліда. В той же час, звертали увагу на явнос непомірний розмір застави, яку просив визначити прокурор.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: Допитами свідків; Висновком судової почеркознавчої експертизи; Висновком оціночно-будівельної експертизи; іншими доказами у своїй сукупності.

За такого, слідчий суддя, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню за № 0000021 від 10.01.2023 року відносно ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 ч. 2 ст. 209 КК України.

Враховуючи зазначене, а також обставини вчинення кримінального правопорушення, є підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків або інших підозрюваних.

Зазначені ризики обгрунтовуються тим, що ОСОБА_4 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 може вдатися до спроб уникнення покарання за інкримінований злочин, так як підозрюється у вчиненні тяжких умисних корисливих злочинів, за яке передбачене покарання до 8 років позбавлення волі.

Ризик переховування від органу досудового розслідування та суду є реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , суворістю можливого покарання, пов`язаними із цим негативними для особи наслідками та іншими обставинами. Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Зазначені обставини свідчать про те, що підозрюваний може переховуватися з огляду на покарання, яке загрожує у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Крім того, підтверджується що ОСОБА_4 регулярно виїжджає за межі території України, що свідчить про його можливості переховуватись за межами території України

- незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема на свідків ОСОБА_16 , власників квартир по АДРЕСА_3 та інших учасників кримінального провадження, покази яких мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, оскільки станом на теперішній час вони не допитані в судовому засіданні.

КПК встановлює наступну процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК). Таким чином, такий ризик як вплив на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

ОСОБА_4 , використовуючи власні зв`язки серед органів державної влади, місцевого самоврядування, інших посадових осіб, може здійснити вплив на свідків. Під час розгляду клопотань у провадженні підозрюваному стали відомі відомості щодо показань свідків. Тому він має реальну можливість вплинути на них з метою зміни їх показань у майбутньому.

Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, то з врахуванням часу здійснення досудового розслідування він є несуттєвим.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі « Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суду з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема цілодобового домашнього арешту не зможуть забезпечити усунення встановлених ризиків, через те, що ОСОБА_4 зможе покинути місце проживання та територію України, а також спілкуватися із іншими фігурантами провадження за допомогою електронних засобів зв`язку, а також здійснювати вплив на свідків.

Враховуючи встановлені обставини, існування ризиків в їх сукупності та взаємозв`язку, на переконання слідчого судді запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може негативно вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено недостатність для запобігання вказаному ризику застосування до підозрюваного більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а це у свою чергу, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 ч. 2 ст. 209 КК КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, ОСОБА_4 може знищити сховати або спотворити будь яку із речей чи документів які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні,та може вчинити інше кримінальне правопорушення, згідно ч.1, п.5 ч.2 ст.183 КПК України, є підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді обґрунтовується розмір застави.

Слідчий суддя приходить до висновку про необхідність визначення розміру застави у більш великому розмірі ніж визначено для особи підозрюваної у скоєнні тяжкого злочину, відповідно вимог ст.183 ч.3 КПК України.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинні вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

В той же час, слідчий суддя враховує, що активи, які оформлені на юридичних осіб, де підозрюваний є керівником або/та засновником достоменно не свідчить про фінансову можливість підозрюваного сплатити заставу у розмірі, який пропонує прокурор у клопотанні про застосування запобіжного заходу.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти власності, особу підозрюваного, ступінь встановлених ризиків, які є помірними, його майновий стан, а також розмір шкоди, слідчий суддя приходить до висновку, що застава в розмірі 170 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 514 760 (п`ятсот чотирнадцять тисяч сімсот шістдесят) гривень зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_17 обов`язків, передбачених цим Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 184, 193, 194 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000021 від 10.01.2023 відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 травня 2024 року включно.

Визначити розмір застави - 170 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 514 760 (п`ятсот чотирнадцять тисяч сімсот шістдесят) гривень, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеської області, ОСОБА_4 , слід негайно звільнити з - під варти.

У разі внесення вказаної застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , на строк до 18 травня 2024 року включно наступні обов`язки:

- за першою вимогою прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, які визначені слідчим;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, неявки підозрюваного за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді без поважних причин, чи порушення підозрюваним обов`язків, застава звертається в дохід держави і вирішується питання про застосування застави в більшому розмірі, або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1