Справа № 467/1262/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2024 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження № 0000105 від 30.09.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Арбузинка Арбузинського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за мобілізацією на посаді командира 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні "сержант",

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, призваним за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді командира 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , 27 вересня 2023 року близько 19 години 20 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину "Фортуна", розташованого по АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, під час словесного конфлікту, виниклого на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, наніс потерпілій ОСОБА_5 один удар долонею правої руки в область лівої частини голови, від якого остання впала на підлогу, та тим самим спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка проявилася струсом головного мозку, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що на час вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу та мав військове звання "сержант". У вересні 2023 року близько 19 години він перебував у магазині в с. Новоселівка, Первомайського району Миколаївської області, де з товаришем пив пиво. Коли прийшли до магазину, то потерпіла із знайомою перебувала в цьому ж приміщенні, та розпивали спиртні напої. Далі до них підійшла потерпіла та почала на адресу товариша висловлюватися нецензурними словами. Він зробив їй зауваження. Далі до потерпілої підійшла продавець і почала її відводити в бік. Однак, потерпіла почала його провокувати, щоб він її вдарив та почала підходити близько до нього. Після чого він наніс потерпілій ОСОБА_5 один удар долонею правої руки в область лівої частини голови, від якого остання впала на підлогу. Після чого він присів до свого столу, а коли потерпіла піднялася, сказала, що викликала працівників поліції. Він дочекався працівників поліції та дав їм пояснення щодо даної події.

Обвинувачений вибачився перед потерпілою та розкаявся у вчиненому.

Потерпіла ОСОБА_5 , будучи допитаною в судовому засіданні згідно правил ст. 353 КПК України та попередженою про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, суду пояснила, що 27 вересня 2023 року біля 14 години, коли обвинувачений із товаришем зайшов до магазину, що розташований в центрі с. Новоселівка Первомайського району Миколаївської області, а саме по вул. Центральній, вона та її знайома сиділи за столом та розпивали спиртні напої. Обвинувачений та його товариш потім пили пиво. Далі обвинувачений почав обзивати її нецензурними словами, а вона намагаючись з`ясувати чому він її ображає, підійшла до його столу. Після чого обвинувачений вдарив її кулаком, не пам`ятає, якою рукою, в область правої щоки. Потім наносив удари багато разів, приблизно чотири рази, і тоді, коли вона впала на підлогу та втратила свідомість. Працівників поліції вона не викликала, а побачила їх, коли прийшла до тями, після чого вони допомогли їй добратися до дому. Через 30 хвилин вона повернулася до магазину, щоб розрахуватися, та обвинувачений знову почав наносити їй удари. Продавець магазину також наносила їй дари.

Також, судом у порядку ст. 358 КПК України були досліджені такі докази, подані стороною обвинувачення:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 0000105 від 30.09.2023 року правова кваліфікація ч.2 ст. 125 КК України;

- рапорт про отримання заяви від 29.09.2023 року та зареєстровану ЄО, як тілесні ушкодження;

- заява ОСОБА_5 до ВП №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області про прийняття міри до чоловіка та ОСОБА_7 , які нанесли їй тілесні ушкодження 27.09.2023 року;

- копія паспорта ОСОБА_5 ;

- експерта № 356-м від 10.10.2023 року відповідно до якого у ОСОБА_5 виявлено закрита черепно-мозкова травма, яка проявилася струсом головного мозку. Дане тілесне ушкодження могло утворитися в строк вказаний в постанові від дії тупого (их) твердого (их) предмету (ів) і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, як ті, що потягли короткочасний розлад здоров`я. Не виключається можливість утворення даного тілесного ушкодження при падінні з висоти власного зросту. Достовірно встановити кількість нанесених ударів не можливо. Вищевказане тілесне ушкодження в момент його заподіяння небезпечним для життя не було.

- заява ОСОБА_8 про добровільну видачу працівникам поліції відеозапис з камер внутрішнього відеоспостереження приміщення магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ",розташованого по АДРЕСА_2 за 27.09.2023 року;

- протокол огляду предмету від 02.10.2023 року згідно якого оглянуто флеш накопичувач з одним фрагментом відеозапису з особистого телефону свідка ОСОБА_8 27.09.2023 року місце зйомки є приміщення магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 "",розташованого по АДРЕСА_2 . На відео 4 особи, які сидять за столом за силуетами фігур це: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , дата та час фрагменту відео 2023-09-27 19:09:12. Далі фіксація конфлікту між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , далі ОСОБА_8 намагається заспокоїти конфлікт між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , де тримала останнього, однак ОСОБА_4 не реагує на дії ОСОБА_8 , замахнувся та наніс один удар долонею руки в область лівої частини голови ОСОБА_5 від чого остання впала на підлогу, де лежала близько 2-х хвилин. Дата та час запису 2023-09-27 19:20:37. Далі всі учасники конфлікту розійшлися по приміщенню магазину та перебували там до закінчення відеозапису;

- згідно оглянутого в судовому засіданні флеш накопичувача видно, що місцем зйомки є приміщення магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ",розташованого по вулиці Центральна,24А, в с. Новоселівка, Первомайського району Миколаївської області. На відео 4 особи, які сидять за столом, дата та час фрагменту відео 2023-09-27 19:09:12. Далі фіксація конфлікту між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , далі свідок ОСОБА_8 намагається заспокоїти конфлікт між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , вона тримала останнього, однак ОСОБА_4 не реагує на її дії, замахнувся та наніс один удар долонею руки в область лівої частини голови ОСОБА_5 від чого остання впала на підлогу, де лежала близько 2-х хвилин. Дата та час запису 2023-09-27 19:20:37. Далі всі учасники конфлікту розійшлися по приміщенню магазину та перебували там до закінчення відеозапису.

Суд провів судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, ураховуючи положення ст. 84 КПК України і оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні з точки зору належності, допустимості й достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Вказані показання обвинуваченого щодо часу і місця, де відбувалися події, способу вчинення кримінального правопорушення, суд визнає належними, оскільки вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, а також інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а саме: в частині перебігу подій, які мали місце, у тому числі наявності або ж відсутності у обвинуваченого умислу та щодо способу вчинення кримінального правопорушення (злочину), а також наслідків, що настали.

Обвинувачений дав в судовому засіданні послідовні і логічні показання, які за своєю суттю та деталях збігаються з викладеними фактичними обставинами вчиненого кримінального правопорушення, дослідженими в судовому засіданні доказами, наданими стороною обвинувачення, а саме: висновком експертизи, протоколом огляду предмету від 02.10.2023 року, оглянутим відеозаписом з флеш накопичувача з місця події, а тому вони не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження, створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Фактів отримання органом досудового розслідування доказів унаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також доказів, здобутих завдяки інформації, отриманої внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, суд не виявив, а сторони не довели.

Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність «поза розумним сумнівом» вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України за обставин, доведених стороною обвинувачення перед судом.

З огляду на наведене, суд вважає, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що потягло за собою короткочасний розлад здоров`я.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особи винних та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

Так, суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), яке згідно ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступуів, особливості й обставини вчинення правопорушення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку під час та після вчинення злочинних дій, відношення обвинуваченого до вчиненого, має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, спосіб життя обвинуваченого, який перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_3 , 09.03.2022 року був призваний на військову службу під час мобілізації та зарахований до списків в/ч НОМЕР_1 , посередню службову характеристику з місця служби, стан здоров`я, є учасником бойових дій, суд враховує позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання та думку потерпілої щодо міри покарання, тому достатнім і доцільним для виправлення і перевиховання призначити йому покарання у межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу.

При цьому суд виходив із наявних у нього дискреційних повноважень щодо призначення покарання і прийшов до висновку, що визначений вид покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень), як ним самим, так і іншими особами.

Як наслідок, визначене судом покарання у виді штрафу відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особами винних, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню,так як Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Водночас, про можливість належної соціалізації та допустиму репутацію обвинувачених свідчить характер вчиненого кримінального правопорушення та відсутність будь-яких непомірних наслідків для інтересів суспільства, які б безумовно превалювали над принципом поваги до свободи особистості і дали б змогу суду прийти до висновку про необхідність призначення більш суворого покарання.

Цивільний позов не заявлений. Речові докази відсутні. Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому не обирався.

Тож, на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим вчиненні кримінального правопорушенні, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

Вирок набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти днів) з дня його проголошення.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1