справа № 208/1816/23
№ провадження 1-кп/208/149/24
ВИРОК

Іменем України

16 лютого 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000151 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, офіційно не працевлаштований, офіційно не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 21.09.1999 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.3 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 30.05.2000 року по відбуттю строку покарання;

- 25.10.2002 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 70, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився 12.11.2005 року по відбуттю строку покарання;

- 14.06.2007 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 115 КК України до 12 років позбавлення волі, звільнився 13.07.2017 року по відбуттю строку покарання,

який обвинувачується за ч.4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення умисних злочинів проти чужої власності, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та знов вчинив аналогічне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

В період часу 20.30 - 21.00 години 02.01.2023 року, ОСОБА_8 проходив біля зупинки громадського транспорту «Зоря», розташованої за адресою: пр. Тараса Шевченко, 50 у м. Кам`янське Дніпропетровської області, де побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_4 , який сидів на лавочці тримаючи в руках мобільний телефон.

Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний корисливий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_8 діючи повторно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року (законодавчо продовженого по теперішній час), підійшов до ОСОБА_9 та рукою різким рухом вихопив з руки останнього мобільний телефон «ZTE Blade А5 2020», вартість якого складає 3 119, 20 гривень, що перебував в силіконовому чохлі «ZTE Blade А5 2020», вартістю 223, 74 гривні.

Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, ОСОБА_8 утримуючи викрадене при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення втік, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 3 342, 94 гривні.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні злочину при обставинах викладених в обвинувальному акті визнав повністю та пояснив суду наступне.

З потерпілим ОСОБА_9 він раніше не знайомий. В зазначений в обвинуваченні час, будучі в стані алкогольного сп`яніння, він проходив повз зупинки «Зоря», де побачив незнайомого чоловіка, який сидів на лавочці тримаючи в руках мобільний телефон. Вирішив телефоном заволодіти та попросив потерпілого дати йому пристрій для начебто здійснення дзвінка. Потерпілий погодився, передав йому телефон. Отримавши телефон він почав відходити за кут. Потерпілий став кричати йому вслід, вимагаючи повернення майна, але він втік. Телефон здав в ломбард через свого знайомого ОСОБА_10 , за що отримав 200 гривень. Гроші витратив на власні потреби.

В скоєному щиро кається, просить його суворо не карати,

Окрім повного визнання ОСОБА_5 своєї вини у відкритому викраденні чужого майна, вона повністю підтверджується наступними доказами дослідженими під час судового розгляду справи:

- показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який пояснив суду, що раніше з обвинуваченим не знайомий. 02.01.2023 року він знаходився в гостях, та приблизно о 21.00 годині, трохи на підпитку, повертався додому та на зупинці громадського транспорту «Зоря» присів на лавочці. В руках тримав мобільний телефон. До нього підійшов незнайомий чоловік, вихопив мобільний телефон з його руки і втік. Діставшись додому, попросив сусідів викликати поліцію. В подальшому, його телефон працівники поліції знайшли в ломбарді. Тілесних ушкоджень йому не заподіювалось. Ніяких претензій до обвинуваченого він не має. Просить того суворо не карати.

- витягом з ЄРДР від 02.02.2023 року, як підстави початку досудового слідства, з правовою кваліфікацією за ст. 186 ч.4 КК України, з фабулою, що 03.01.2023 року до чергової частини Кам`янського РУП, із заявою звернувся ОСОБА_4 , який пояснив, що 02.01.2023 року приблизно о 21.00 годині, перебуваючи неподалік від готелю «Зоря», невідомий чоловік підійшовши ззаду нього, та вихопив мобільний телефон, чим завдав потерпілому майнової шкоди (т.2 а.с. 1);

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_4 з вищезазначеними обставинами, документами на викрадене майно (т.2 а.с. 11-12, 42-45);

- протоколом огляду місця події, згідно якого зафіксована обстановка на місці вчинення злочину ділянці місцевості розташованої на зупинці громадського транспорту по проспекту Т.Шевченка 50 в м. Кам`янське, та фото таблицею до даної слідчої дії (т.2 а.с. 13-17);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.02.2023 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_4 впізнав ОСОБА_8 як раніше не знайомого йому чоловіка, який 02.01.2023 року приблизно о 20.30-21.00 вихватив у нього з рук мобільний телефон телефон «ZTE Blade А5 2020», темно- зеленого кольору, та побіг в невідомому напрямку (т.2 а.с. 47-52);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.02.2023 року, згідно якого свідок ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_8 як раніше знайомого йому чоловіка, з яким 02.01.2023 року приблизно о 21.30 годині, він йшов повз транспортної зупинки «Зоря» (т.2 а.с. 71-76);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 07.02.2023 року, згідно якого свідок ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_8 як раніше малознайомого чоловіка, який 02.01.2023 року приблизно о 22.00 годині, прийшов до нього додому по АДРЕСА_3 та запропонував придбати мобільний телефон «ZTE», темно - зеленого кольору, за 200 гривень (т.2 а.с. 57-62);

- протоколом огляду предмета від 07.02.2023 року договору фінансового кредиту №748-23000038 від 05.01.2023 року, відповідно до якого предметом застави є мобільний телефон телефон «ZTE Blade А5 2020», темно - зеленого кольору, ІМЕI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , заставодавцем якого є ОСОБА_12 (т.2 а.с.64-65);

- речовими доказами по справі вищезазначеним фінансовим документом (т.2 а.с. 66);

- протоколом огляду предмета від 13.02.2023 року мобільного телефону мобільний телефон телефон «ZTE Blade А5 2020», темно - зеленого кольору, ІМEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який зафіксовані його індивідуальні ознаки (т.2 а.с. 85-88);

- речовими доказами по справі вищезазначеним мобільним телефоном (т.2 а.с. 89);

ІМЕI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 в специфікації до договору фінансового кредиту, ці ж ідентифікуючи ознаки встановлені в налаштуваннях мобільного пристрою, співпадають з даними зазначеними в документах на телефон виданих потерпілим ОСОБА_9 .

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 15.02.2023 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_4 впізнав свій мобільний телефон, викрадений у нього 02.01.2023 року, приблизно о 21.00 годині, на зупинці громадського транспорту «Зоря» (т.2 а.с. 115-118);

- висновком судової товарознавчої експертизи №711 від 13.02.2023 року, згідно якого ринкова вартість мобільний телефон «ZTE Blade А5 2020», темно - зеленого кольору, станом на 02.01.2023 року складала 3 119,20 гривень (т.2 а.с. 97-103);

- висновком судової товарознавчої експертизи №882 від 20.03.2023 року, згідно якого ринкова вартість прозорого чохла на мобільний телефон «ZTE Blade А5 2020» та захисного скла «ZTE Blade А5 CW», станом на 02.01.2023 року складала 223,74 гривень (т.2 а.с. 123-129);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.02.2023 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_4 знаходячись на місці скоєння кримінального правопорушення, а саме на зупинці громадського транспорту, яка розташована по проспекту Т.Шевченка 50 в м. Кам`янське, пояснив події, які мали місце 02.01.2023 року приблизно о 20.30 21.00 годині.

Пояснив, що він повертався додому від знайомих. Йшов шляхом від кінотеатру «Комсомолець» до «Зорі», де перейшов дорогу, пройшов повз бару «Нокаут» та присів на лавочку. Сидів обличчям в напрямку житлового масиву «Каскад» - проспекту В.Стуса та спиною до залізничного моста. При собі він мав мобільний телефон «ZTE» темно-зеленого кольору, який знаходився у внутрішньому кишені куртки, яка була застібнута не до кінця, на рівні кишені. Він дістав з кишені телефон щоб подивитися котра година. Збирався класти пристрій до кишені, як в цей момент до нього зі сторони «Каскаду», спереду підійшов невідомий чоловік, вихопив мобільний телефон і побіг в сторону залізничного моста. (т.2 а.с. 108-114);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 03.03.2023 року, згідно якого ОСОБА_5 , знаходячись на місці скоєння кримінального правопорушення, а саме на зупинці громадського транспорту, яка розташована по проспекту Т.Шевченка 50 в м. Кам`янське, пояснив події які мали місце 02.01.2023 року.

02.01.2023 року, приблизно о 20.00 годині, перебував біля кафе «Торба» по вулиці С.Слісаренка, де зустрів знайомого ОСОБА_13 з яким вони направилися до спільного знайомого ОСОБА_10 . Йшли по вулиці С.Слісаренка до вулиці Каштанів, після чого вийшли на проспект В.Стуса та направилися вниз по проспекту до готелю «Зоря», де перейшли дорогу в бік бару «Нокаут» та далі направилися в сторону залізничного моста. Проходячи зупинку громадського транспорту «Зоря», він помітив чоловіка та вирішив підійти до нього, а знайомий ОСОБА_13 пішов далі. Підійшов до чоловіка та попросив у нього мобільний телефон під приводом здійснення телефонного дзвінка. Останній тримав телефон в руках, і в цей момент він вихопив телефон та направився за ОСОБА_13 в бік залізничного моста. Наздогнавши останнього, вони разом продовжили йти до знайомого ОСОБА_10 . (т.2 а.с. 152-158)

Аналізуючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії вірно кваліфіковано за ч.4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану.

Обвинувачений повністю визнав свою вину саме у відкритому викраденні мобільного телефону, але зазначаючи про спосіб його отримання пояснив, що телефон отримав від потерпілого під приводом здійснення дзвінка, а вже потім, не зважаючи на крики останнього про повернення майна, залишив місце вчинення злочину.

Відповідно до усталених правових позицій, дії ОСОБА_8 за результатами вірно кваліфікуються саме як відкрите викрадення чужого майна.

ОСОБА_8 пояснюючи про добровільну передачу потерпілим телефону, обрав менш зухвалий спосіб доступу до майна, що є його правом на власний розсуд формувати лінію свого захисту.

Під час досудового розслідування потерпілий ОСОБА_9 на слідчому експерименті пояснив, що обвинувачений вихопив з його рук телефон. Такі ж пояснення ОСОБА_9 надав під час судового розгляду справи.

Підстав у ОСОБА_9 оговорювати раніше не знайомого йому обвинуваченого, судом не встановлено. Навпаки, під час судового слідства потерпілий зазначив про відсутність до ОСОБА_8 будь-яких претензій та просив його суворо не карати.

Враховуючи викладене, суд вважає, що саме версія подій викладена в обвинувальному акті, є єдино розумною та доведеною на підставі належних та допустимих доказів.

Будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цього розгляду, крім того, що інкримінований злочин було вчинено, і ОСОБА_8 поза розумним сумнівом є винним у його вчиненні, судом виключається.

Враховуючи викладене, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд підстав не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд вважає визнання своєї вини та щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд вважає рецидив злочинів.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання ОСОБА_8 , суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 50 КК України, рішення суду про призначення покарання має на меті не тільки кару, з-поміж інших завдань, повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні конкретній особі покаранні, тобто його індивідуалізації, виявляється каральна політика держави, яка поєднує в собі реалізацію різних цілей державного реагування на випадки вчинення злочинів, так як метою покарання згідно із законом України про кримінальну відповідальність є не лише кара, а й виправлення особи, запобігання вчиненню нею та іншими особами нових злочинів, і вона не може бути досягнута виключно за рахунок суворості призначеного покарання.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому виду та міри покарання, суд враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який є раніше судимою особою, скарг за місцем мешкання на останнього не надходило, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, враховує обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вид покарання за вчинення злочину передбаченого ч.4 ст. 186 КК України визначений безальтернативно у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає, і вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо тільки шляхом призначення йому покарання у виді позбавлення волі.

Міра покарання встановлюється судом з урахуванням повного аналізу досліджених матеріалів справи, з врахуванням позиції державного обвинувачення та доводів сторони захисту, позиції потерпілої сторони.

Правова система держави має забезпечувати баланс між суворістю та м`якістю заходів реагування на порушення кримінально-правових заборон і покарання, яке призначається особі, має бути справедливим.

У справі «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»

ОСОБА_8 є раніше судимою особою, але після звільнення з місць позбавлення волі 13.07.2017 року, протягом досить тривалого часу мав законослухняну посткримінальну поведінку. ОСОБА_8 зазначає, що має сім`ю та неофіційно працював, і ці обставини ніким не оспорювались.

Враховуючи наведене, принцип індивідуалізації покарання, ненасильницький вид інкримінованого ОСОБА_8 грабіжу, суд вважає за достатнє визначити міру його покарання в мінімально встановленій санкції, яка сама по собі є достатньо суворою за вчинення цього злочину в умовах воєнного стану.

На думку суду покарання яке встановлюється, є законним, обґрунтованим та справедливим, таким, що повністю відповідає обставинам вчинення кримінального правопорушення та наслідкам які настали, достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого і попередження вчиненням нових кримінальних правопорушень.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягнення з обвинуваченого.

Цивільний позов по справі не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Початок строку відбуття призначеного ОСОБА_5 покарання рахувати з дня його затримання, з 21.02.2023 року.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати по проведенню експертиз у загальній сумі 450 гривень.

Речові докази по справі: мобільний телефон «ZTE Blade А5 2020», темно-зеленого кольору, ІМЕН: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 знявши арешт з майна, залишити у власника; договір №748-23000038 (специфікація), - зберігати при матеріалах справи.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити тримання під вартою.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1