Справа№ 693/1551/23
1-кс/693/44/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

05.02.2024 року м. Жашків

Слідчий суддя Жашківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жашків винесене у кримінальному провадженні № 0000441 від 09.12.2023 року старшим слідчим в ОВС - криміналістом відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області майором поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дергачі Харківської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом, кулеметника 1 відділення 4 взводу охорони та оборони роти охорони та оборони ВВЗБ с. Роги військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», інвалідом, депутатом, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не являється, неповнолітніх, малолітніх дітей, осіб похилого віку на утриманні не має, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України;

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_6

захисник адвокат - ОСОБА_7 ,

підозрюваний - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС - криміналіст відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання вказав, що слідчим управлінням ГУНП в Черкаській області та слідчими СВ ВП № 1 Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000441 від 09.12.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дергачі Харківської області, українець, громадянин України, із середньо-спеціальною освітою, неодружений, військовослужбовець військової служби за контрактом, кулеметник 1 відділення 4 взводу охорони та оборони роти охорони та оборони ВВЗБ с. Роги військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», інвалідом, депутатом, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не являється, неповнолітніх, малолітніх дітей, осіб похилого віку на утриманні не маючий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

09.12.2023 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

09.12.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється особа: ОСОБА_5 , проходячи військову службу за контрактом у військовому званні «солдат», відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 342-НР від 07.12.2023 був призначений до складу добового наряду відділу зберігання боєприпасів ( АДРЕСА_2 ) на 08 грудня 2023 року днювальним роти.

Перебуваючи в складі вищевказаного добового наряду, 09.12.2023, близько 02 год. 00 хв., ОСОБА_5 , знаходячись у казарменому приміщені відокремленого відділу зберігання боєприпасів АДРЕСА_2 військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), у ході словесного конфлікту із солдатом строкової служби ОСОБА_8 , що виник на ґрунті особистих неприязних відносин маючи умисел спрямований на позбавлення життя останнього підібрав ключі до замку на ставниці зберігання зброї рухомого патрулю та дістав зброю автомат 5.45 мм АК-74 № НОМЕР_2 , яка закріплена за солдатом ОСОБА_9 , який перебував в добовому наряді патрульним та в цей час відпочивав.

У подальшому, ОСОБА_5 , маючи умисел спрямований на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця строкової служби, електрика-моториста відділення забезпечення взводу забезпечення ВВЗБ с. Роги військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді настання смерті та бажаючи їх настання, пройшов до приміщення № 2 казарми № 1 вищевказаної військової частини, де розбудив потерпілого ОСОБА_8 шляхом здійснення 3 пострілів у вікно казарми, після чого здійснив вимогу стати останньому на коліна та у подальшому здійснив 2 постріли із автомата 5.45 мм АК-74 № НОМЕР_2 в потерпілого, один з яких влучив в ділянку грудної клітки спереду потерпілого та один в праве плече потерпілого, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_8 помер на місці.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення (злочину) із зазначенням статті (частини статті) КК України: ч. 1 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Ухвалою слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області від 11.12.2023 стосовно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 06.02.2024. Строк тримання під вартою обраховується з моменту його затримання, тобто з 09.12.2023.

Постановою керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженню продовжено до трьох місяців, тобто до 09.03.2024.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: даними рапорту про вчинене кримінальне правопорушення від 09.12.2023; даними протоколу огляду місця події в с. Роги, Уманського району, Черкаської області від 09.12.2023; даними протоколі допитів свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ; показаннями підозрюваного ОСОБА_5 ; даними протоколу огляду трупа ОСОБА_8 від 10.12.2023; даними висновку експерта № СЕ-19/124-24/356-БЛ від 23.01.2024; даними висновку експерта № 05-5-06/21 від 15.01.2024; висновком експерта № 05-5-06/20 від 12.01.2024; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Внаслідок складності кримінального провадження завершити досудове розслідування у вказаний строк неможливо, у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій, а саме: отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки п`яти судово-медичних (імунологічних) експертиз, висновки п`яти експертиз вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу, отримати висновок судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_5 , висновок судово-трасологічної експертизи, висновок судово-медичної експертизи (по трупу ОСОБА_8 ), виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, в яких виникне необхідність, вирішити питання по кінцевій кваліфікації неправомірних дій ОСОБА_5 та оголосити йому кінцеву підозру, з урахуванням зібраних у кримінальному провадженні доказів, виконати вимоги ст. ст. 290 - 292 КПК України.

Обставинами, що перешкоджали здійсненню цих слідчих та процесуальних дій раніше, є тривалість проведення експертних досліджень, їх кількість та складність, висновки яких є необхідними для прийняття об`єктивного рішення під час розгляду справи судом.

Без проведення зазначених слідчих та процесуальних дій, які здійснити раніше було неможливо, обвинувальний акт не може бути направлений у порядку ст. 291 КПК України до суду, оскільки згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Проведення зазначених вище слідчих (розшукових) та процесуальних дій потребує додаткового часу, а їх результати мають значення для судового розгляду в процесі доказування.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 закінчується 06.02.2024, але на даний час ризики передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму інформаційному листі від 04.04.2013 № 511-550/0/0-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначив зокрема те, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК, з врахуванням того, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Так, метою застосування запобіжного заходу, у тому числі й застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою, у відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд, у відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, що зокрема визначені у п. п. 1 11 даної частини вказаної статті.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється, або обвинувачується у вчиненні злочину за який передбачено позбавлення волі у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Приймаючи до уваги вище викладене, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, ризик можливого переховування від органу досудового розслідування та суду з підстав тяжкості покарання, що загрожує, також узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суворість покарання, яке може бути призначено, є суттєвим елементом при оцінці ризиків переховування, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 у разі зміни обраного запобіжного заходу на більш м`який, що не пов`язаний із триманням під вартою, останній усвідомлюючи, що він підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі, матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду чи змінити або залишити місце проживання, а також беручи до уваги те, що підозрюваний намагаючись уникнути відповідальності за скоєне зачинився в окремому приміщенні зі зброєю;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, ризик незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а саме приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 знайомий із свідками, котрі є військовослужбовцями тієї ж військової частини, що й він та висловлював в їх адресу погрози фізичною розправою, тому вказане дає слідству достатньо підстав вважати, що підозрюваний матиме реальну можливість впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, шляхом погроз, залякування, підкупу.

Вище вказане, на думку органу досудового розслідування свідчить про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 та необхідність застосування до нього суттєвих заходів процесуального примусу.

Також у ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 являється військовослужбовцем, на утримання неповнолітніх та/або малолітніх дітей не має, проживає за адресою розташування ВЧ № НОМЕР_3 в АДРЕСА_2 , місцем вчинення даного кримінального правопорушення є приміщення казарми вище вказаної військової частини, а зареєстрований він в м. Дергачі, Харківської області, вчинив дане кримінальне правопорушення із застосування вогнепальної зброї. Вище вказані обставини свідчать про підвищену небезпеку з боку підозрюваного ОСОБА_5 .

Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Таким чином, в обґрунтування продовження застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Також, слід врахувати наявні обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а саме згідно із ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, покарання за яке передбачене у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років; вчинення кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи та із застосування вогнепальної зброї, в ході досудового розслідування не здобуто будь-які дані, які вказували б на наявність у нього хвороби, яка б унеможливлювала перебування підозрюваного ОСОБА_5 в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» та продовження відносно останнього відповідного запобіжного заходу.

Вищевказані обставини в сукупності підтверджують те, що на сьогоднішній час ризики, що визначені у п. п. 1, 3 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати.

Хоча, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і є винятковим запобіжним заходом, але жоден інший із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, що визначені ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, встановлені обставини кримінального провадження, особи підозрюваного, свідчить про недостатність застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання, особистої поруки оскільки такі запобіжні заходи не забезпечать гарантій його належної процесуальної поведінки.

Домашній арешт також, на думку слідства, не може бути застосований до підозрюваного, так як він зареєстрований в м. Дергачі, Харківської області, але фактично проживає за місцем вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме в с. Роги, Уманського району, Черкаської області.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Загальне положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у правовій позиції ЄСПЛ в рішенні у справі «Харченко проти України» , згідно з якою «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості» (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Крім того, ЄСПЛ у своєму рішенні від 26.07.2001 у справі «Ілійков проти Болгарії», № 33977/97, п. 81 зазначив, що серйозність пред`явленого обвинувачення є тим фактором, який надає можливість продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки це є один із аспектів при оцінюванні загрози ухилення від слідства чи продовження заняття злочинною діяльністю.

Докази, які зібрані органом досудового розслідування, у своїй сукупності свідчать про об`єктивність обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Необхідність у продовженні строків тримання особи під вартою не може оцінюватися виключно абстрактно, з урахуванням лише тяжкості злочину, однак, цей правовий висновок ЄСПЛ вказує на те, що тяжкість пред`явленого обвинувачення дає право вжити заходів забезпечення кримінального провадження із застосуванням тих заходів, які надають можливість досягти дієвості в цьому провадженні.

Європейський суд з прав людини у справі в справах «Летельє проти Франції», «І.А. проти Франції», зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997 у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, рішення від 30.08.1990у справі «Фокс, Кемпелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія А № 182).

У відповідності до положень ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики ЄСПЛ, з урахуванням наявних ризиків, а отже й законних підстав в розрізі вимог Глави 18 КПК України, з метою запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, обраний стосовно ОСОБА_18 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не є надмірним чи таким, що принижує його гідність в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Системний аналіз законодавства свідчить, що рішенням про застосування запобіжного заходу суд повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Таким чином, підстави для зміни запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 відсутні, а тому у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України інший, більш м`який запобіжний захід, не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам, а його вік, стан здоров`я не перешкоджають перебувати під вартою.

Відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

У судовому засіданні прокурор Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

У судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_7 просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід не непов`язаний з позбавлення волі.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши доводи прокурора, думку адвоката, підозрюваного, вивчивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 без застосування застави, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ст.5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

У відповідності до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

З урахуванням запровадженого на території України воєнного стану через військову агресію Збройних Сил Російської Федерації, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24.02.2022 №2102-ІХ, що в даний час є обставиною та не залежать від волі та свідомості представників органу досудового розслідування, і є об`єктивною перешкодою завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про тримання під вартою, а також те, що на даний час залишаються встановлені в ухвалі слідчого судді про обрання запобіжного заходу ризики, які на даний час не зменшилися та свідчать про можливість вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, слідчий суддя вважає доцільним продовжити запобіжний захід у виді тримання підозрюваного під вартою.

У відповідності до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Згідно п.п.1,2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких і за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, тобто є підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, змінити або залишити місце проживання, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, так як він знайомий зі свідками, котрі є військослужбовцями тієї ж військо частини, що і він, що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених даним Кодексом. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, вчинив кримінальне правопорушення із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я особи, в результаті чого загинула людина, ризики передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави у даному конкретному випадку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 182-184, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС - криміналіста відділу розслідувань злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області, майора поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України,- задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити у межах строку досудового розслідування,тобто до 07 год. 40 хв. 09 березня 2024 року включно.

Не визначати підозрюваному ОСОБА_5 розміру застави.

Копію ухвали негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляції безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Повний текст ухвали проголошено 06 лютого 2024 року о 08 год. 00 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_19

З ухвалою суду ознайомилися. Копію отримали:

«05» лютого 2024 року________________________ ОСОБА_5

Захисник-адвокат: ____________________________________ ОСОБА_7