Справа № 373/968/24
Провадження № 1-кс/373/177/24
УХВАЛА

про арешт майна

30 квітня 2024 року м. Переяслав

Слідчий суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання прокурора Переяславського відділу Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000075 від 27.04.2024,

ВСТАНОВИВ:

1. 29.04.2024 до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Переяславського відділу Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000075 від 27.04.2024.

Клопотання стосується накладення арешту на таке майно: посвідчення водія серії серії НОМЕР_1 , видане ДАІ IV-УМВС України 12.07.2003, на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що в провадженні СД ВП № 1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000075 від 27.04.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

27.04.2024 надійшло повідомлення, про те що о 08:06 год 27.04.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , на блокпосту поблизу м. Переяслав було зупинено гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який надав посвідчення водія з ознаками підробки.

27.04.2024 слідчим СВ ВП № 1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області проведено огляд місця події, в ході якого вилучено водійське посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане ДАІ IV-УМВС України 12.07.2003, відповідно до якого власником являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході спілкування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомив, що він дійсно являється власником даного посвідчення водія.

Відповідно до відповіді № 232/109/1201/25/01-24 від 27.04.2024 за допомогою Інформаційного порталу Національної поліції України встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видавалося посвідчення водія з серією НОМЕР_2 від 07.12.2016 ТСЦ 7143 в АДРЕСА_2 , станом на сьогоднішній день статус даного посвідчення значиться як здане на зберігання.

Відповідно до відповіді № 31/10-3248-444 від 27.04.2024 згідно реєстру Єдиного державного реєстру МВС громадянину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 12.07.2003 не видавалось.

Прокурор, посилаючись на вимоги ст. 98, 170 КПК України, з метою забезпечення збереження речового доказу, можливості проведення судової експертизи, просить накласти арешт на майно, перелік якого наведений у клопотанні.

2. Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити клопотання про арешт майна.

В судове засідання не прибув власник майна, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, а тому клопотання про арешт майна підлягає розгляду у відсутність учасників кримінального провадження на підставі наявних матеріалів.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора, дослідивши документи та матеріали, якими обґрунтовано клопотання, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з такого.

В провадженні Сектору дізнання ВП № 1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені 27.04.2024 до ЄРДР за № 0000073 за ознаками кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 27.04.2024 в ході проведення огляду місця події на узбіччі дороги Бориспіль-Дніпро 44 км поблизу м. Переяслава Бориспільсьского району Київської області виявлено та вилучено посвідчення водія серії серії НОМЕР_1 , видане ДАІ IV-УМВС України 12.07.2003, на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що має ознаки підробки.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Так, у відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

3. Прокурором доведено наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 358 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка була отримана під час проведення 27.04.2024 огляду місця події, слід накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, що містить відомості про факти й обставини, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таке майно відповідає передбаченим ст. 98 КПК України критеріям. Відомості про кримінальне правопорушення можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що повинні бути встановлені в ході дізнання.

Незастосування арешту може призвести до таких негативних наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, серед яких слід виділити неможливість проведення експертного дослідження у зв`язку з вибуттям майна з володіння особи, яке визнано речовим доказом.

Саме такий вид заходу забезпечення кримінального провадження на даній стадії дізнання відповідатиме меті кримінального провадження, забезпечуватиме проведення експертного дослідження, необхідних в кримінальному провадженні слідчих дій.

Метою арешту є забезпечення схоронності речових доказів, проведення з ними слідчих дій, експертних досліджень, для встановлення в передбаченому законом порядку ознак об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення. Наявність в користуванні у володільця такого майна створить перешкоди для швидкого та ефективного досудового розслідування, оскільки не виключається пошкодження, втрата або зміна ознак та слідів.

Керуючись ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора, - задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження та відчуження власникам та володільцям, із забороною користування окрім уповноважених осіб на проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000075 від 27.04.2024 за ч. 4 ст. 358 КК України, на майно, яке було вилучене в ході проведення огляду місця події від 27.04.2024 на узбіччі дороги Бориспіль-Дніпро 44 км поблизу м. Переяслава Бориспільсьского району Київської області, а саме:

- посвідчення водія серії серії НОМЕР_1 , видане ДАІ IV-УМВС України 12.07.2003, на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: ОСОБА_5