Дата документу 24.05.2024
Справа № 501/2741/22
ВИРОК

Іменем України

24 травня 2024 року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області, суддя ОСОБА_1

Секретар судового засідання ОСОБА_2 .

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000113 від 06.07.2022 р.

Прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Захисник ОСОБА_7

Потерпілий ОСОБА_8 .

Представник потерпілого ОСОБА_9 .

Обвинувачений:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт.Криве Озеро Кривоозерського району Миколаївської області, громадянин України, з вищою освітою, не працює, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

Обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 02.07.2022 року, приблизно о 10 годині 00 хвилин, більш точний час встановити не представилось можливим, знаходячись на території гаражного товариства «Надія» біля гаражу № НОМЕР_1 , ряду АДРЕСА_2 , в ході сутички, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не менше одного удару кулаком своєї правої руки в область правого ока (точна кількість ударів не встановлена), в результаті чого ОСОБА_8 нанесені тілесні ушкодження: забій та садна ділянки правого ліктьового суглобу мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цим критерієм, згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, травма ока (контузія м`яких тканин правої орбіти, підшкірна гематома верхньої повіки правого ока) та її ускладнення (локальне відшарування сітківки лівого ока), спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більш ніж 21 день), і за цим критерієм, згідно п.п. 2.2.2 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості.

Своїми діями ОСОБА_10 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Частина статті Кримінального кодексу України, яка передбачає кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Кримінальний кодекс України

Стаття 122. Умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження

1. Умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину, -

карається виправними роботами на строк до двох років або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні винуватим себе у вчиненні злочину не визнав, пояснив, що ОСОБА_11 (співмешканка потерпілого ОСОБА_8 залишила у нього автомобіль, придбаний, як вона казала за кошти її батьків, однак в техпаспорті власником зазначена ОСОБА_12 (дочка потерпілого), як пояснила ОСОБА_11 через те, що ще не здійснили перереєстрацію.

2.07.2022 р. коли він зі своїм знайомим ОСОБА_13 був в гаражі, то під`їхав автомобіль, забіг чоловік який кричав, що він господар автомобіля, який йому залишила ОСОБА_11 , вимагав віддати ключі та документи на автомобіль, ображав його.

Він розвернувся і замахнувся на того долонею своєї правої руки, однак не дістав до тіла потерпілого приблизно 40-50 см., а потерпілий побачивши замах смикнувся, послизнувся, впав і вдарився, нецензурно лаявся. Після цього він віддав потерпілому ключі і той забрав автомобіль.

Через декілька хвилин потерпілий знову прийшов в його гараж, ображав його, на що він сказав тому вийти, і коли потерпілий підійшов до свого автомобіля, то він підійшов до того, взяв за того вухо, поклав долонь на голову і казав, що так поводитися неможна. Ще приблизно через 15-20 хвилин забігла дівчина і ображала його.

Також обвинувачений пояснив, що потерпілий приїхав не один, а ще з двома особами. Коли потерпілий приїхав вдруге, то свідок ОСОБА_13 перебував поряд.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що його колишня співмешканка ОСОБА_11 не віддавала і ховала автомобіль «Nissan leaf», оформлений на його доньку ОСОБА_14 на теперішній час ОСОБА_15

02.07.2022 р. свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 повідомили йому, що побачили автомобіль, і він разом з ОСОБА_18 та ОСОБА_19 приїхали в гаражне товариство, своїм мікроавтобусом заблокували виїзд автомобілю його доньки. З гаражу виходили якийсь чоловік та ОСОБА_10 , у якого він вимагав віддати автомобіль, однак обвинувачений нецензурно сказав йому забиратися, казав, що взяв автомобіль в оренду за усною домовленістю.

На його погрозу, що будуть вирішувати це в іншому місці по-поганому, ОСОБА_10 завдав йому удар кулаком в ліву частину щелепи, від чого у нього була гематома, він опинився на землі, від падіння була гематома на лікті. Він піднявся і відчув відсутність зображення в лівому оці (3 роки тому у нього був розрив сітківки, у зв`язку з чим удар міг позбавити його зору).

Шлапак кинув в нього ключі, техпаспорт, які він підняв. ОСОБА_18 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 стояли поряд. Він від`їхав на автомобілі «Nissan leaf», однак повернувся і зайшов в гараж, щоб забрати зарядний пристрій. В гаражі були ОСОБА_10 та ще один чоловік. Коли він сказав віддати зарядний пристрій, то ОСОБА_10 завдав йому серію ударів (2-3 удари лівою і правою рукою), він вийшов з гаражу, а ОСОБА_10 переслідував, штовхав за потилицю, погрожував. Не отримавши зарядний пристрій він поїхав звідти.

Він втратив половину зору, в той же день звернувся до клініки імені Філатова, однак в цей день там був вихідний. Експертиза проводилася документально, його не оглядали. Зясувалося, що в нього є розриви сітківки, пляма на зображенні приблизно 15-20 відсотків до сьогоднішнього дня, падіння зору приблизно 20 відсотків. Йому зробили операцію локалізували розрив сітківки на лівому оці. На стаціонарному лікуванні він перебував приблизно 20 днів, продовжував амбулаторне лікування та через місяць повторне обстеження виявило погіршення.

Свідок ОСОБА_18 пояснив, що стояв поряд і бачив, як ОСОБА_10 завдав удар потерпілому, від чого той впав, вдарився о мікроавтобус, у того впали окуляри, підійшли ОСОБА_20 та ОСОБА_17 , а він підняв потерпілого. Потерпілий скаржився, що погано бачить, в того була шишка, синець на обличчі, лікоть вдарився о землю.

Однак, суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_18 про те, що коли потерпілий повернувся до гаражу вдруге, то в дзеркало заднього виду бачив, як ОСОБА_10 знову почав бити потерпілого. Зазначені показання суперечать показанням потерпілого, відповідно до яких вдруге удари обвинувачений завдавав в гаражі. Суд бере до уваги зазначені показання свідка ОСОБА_20 як підтвердження обставин, коли обвинувачений «шарпав» потерпілого за вухо і голову після того, як вигнав потерпілого з гаражу, де завдав удари. Давання таких показань суд розцінює як такі, що свідок, будучи свідком завдання удару потерпілого, сприйняв як побиття обставини, коли обвинувачений хапав потерпілого за вухо, тобто здійснював рухи в області голови потерпілого, що свідок бачив в дзеркалі заднього виду свого автомобілю.

Свідок ОСОБА_19 пояснила, що залишалася в мікроавтобусі, коли потерпілий вийшов і звернувся до ОСОБА_10 , зі слів чоловіка обвинувачений завдав удар потерпілому, бачила, як потерпілого піднімали, шукали окуляри. Коли після цього вони з чоловіком були біля свого гаражу, то той в дзеркало заднього виду побачив, що потерпілого знову б`ють.

Свідок ОСОБА_17 пояснив, що коли вони підійшли до гаражу, то на їхніх очах обвинувачений вдарив потерпілого, від чого той падав спиною о машину. Удар він не бачив бачив як потерпілий падав, шукали його окуляри, які впали. Коли потерпілий забрав автомобіль і вони пішли звідти, то ОСОБА_8 сказав, що забере зарядний пристрій і поїхав назад.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що спочатку вона знаходилася на відстані приблизно 150 м. і бачила потасовку обвинувачений вдарив рукою її батька ОСОБА_8 . Після цього прийшла до гаражу висловити обвинуваченому своє обурення, а коли вийшла, то її забрав її чоловік. Після події її батько скаржився на зір, часткове зникнення зображення, підвищення тиску, запаморочення.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснив, що він з ОСОБА_17 підходили до місця події, то з відстані приблизно 15 метрів він бачив, як обвинувачений завдав удар в обличчя потерпілого, від чого той впав на спину головою об автомобіль, потерпілого підняли, в нього паморочилася голова, коли вони пішли з відти, то потерпілий повідомив, що повертається туди.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснив, що підходив до місця події і з відстані приблизно 100 м. бачив один удар обвинуваченого потерпілому. Після цього у потерпілого була гематома, той підхрамував

Свідок захисту ОСОБА_11 , що автомобіль, що став причиною конфлікту були її особисті, однак за документами була оформлена на доньку потерпілого. Автомобілем користувалася її мати, а після початку війни вона залишила його у ОСОБА_10 .

Суд критично оцінює показання свідків обвинувачення про те, що вони бачили завдання удару, що свідчить про закритість місця спричинення удару автомобілями та спорудами, значною віддаленістю та різним місцем розташування свідків. Водночас, повністю узгоджуються між собою показання всіх свідків про те, що вони були свідками конфлікту між обвинуваченим і потерпілим, після якого потерпілий падав спиною на мікроавтобус, після якого у потерпілого на обличчі з`явилася гематома, травма ліктя і він скаржився на поганий зір.

Свідок захисту ОСОБА_13 , присутність якого на місці події зафіксована на відеозаписі, що підтвердили обвинувачений та потерпілий, в судовому засіданні пояснив, що не бачив, щоб обвинувачений завдавав удари потерпілому, а лише намагався взяти того за вухо. Зазначені показання не спростовують обвинувачення, оскільки відсутні підстави стверджувати, що свідок ОСОБА_13 був присутнім поряд з обвинуваченим протягом всього перебігу конфлікту і пильно спостерігав за діями останнього.

02.07.2022 р. потерпілий звернувся до травмпункту (а.с. 102, 111) та до поліції із заявою про подію злочину (а.с. 101, 103).

13.07.2022 р. дізнавачем проведений огляд місця події, що підтверджується відповідним протоколом (а.с. 104 106).

Відповідно до даних виписного епікрізу, потерпілий знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні лазерної мікрохірургії з 04.07.2022 р. по 22.07.2022 р. (а.с. 109)

В ході огляду відеозапису з камер відео спостереження, встановлено, що на відеозаписі зафіксований конфлікт між обвинуваченим та потерпілим, при конфлікті присутні ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , невідомий чоловік в зеленій футболці (а.с. 115, 117126).

В судовому засіданні переглянутий відеозапис, на якому зафіксовані події, що передували та відбувалися після сутички. Завдання ударів на відеозаписі не зафіксований, оскільки знаходився поза полем зору камери за припаркованим мікроавтобусом. Однак, на відеозаписі зафіксована присутність свідків, переміщення потерпілого та обвинуваченого. Зафіксовано, як потерпілий тримається за голову, коли повертається до автомобілю після зустрічі з обвинуваченим, який підійшов до потерпілого та вчинив агресивні насильницькі дії (шарпання за вухо, долонею по голові).

Відповідно до даних висновку судово-медичної експертизи № 1085 від 19.09.2022 р., у ОСОБА_8 малися наступні тілесні ушкодження: контузія м`яких тканин правої орбіти, підшкірна гематома верхньої повіки правого ока; забій та садна області правого ліктьового суглобу, які утворилися від ударної дії тупих твердих предметів та спричинені 02.07.2022 р.

Травма правої орбіти протікала на фоні хронічної патології очей у вигляді складного міопічного астигматизму, хоріоретинальної підшкірної дегенерації правого ока та міопії слабкого ступеня, середнього увеїту, вітреоретинальної проліферації та локального відшарування сітківки лівого ока, що суттєво перевищило строки лікування.

Тривалість лікування, яка викликана загостренням попередньої патології не може бути врахована при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, тому що згідно з п. 4.7 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних загострення попередніх захворювань після заподіяння тілесних ушкоджень не повинно враховуватися при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Сама по собі така травма правого ока у вигляді контузії м`яких тканин правої орбіти, підшкірної гематоми верхньої повіки правого ока призводить до розладу здоров`я строком понад 6-ти, але не більше як 21 день і за цим критерієм, згідно п.п. 2.3.3 та 4.6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відноситься до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; забій та садна області правого ліктьового суглобу мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цим критерієм, згідно п. 2.3.5 Правил су-дово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. (а.с. 86 88).

Однак, судовий експерт ОСОБА_23 , який проводив зазначену експертизу, в судовому засіданні пояснив, що він неодноразово подавав дізнавачу клопотання про явку потерпілого на огляд та надання медичної документації, однак потерпілий не з`явився на огляд, медична документація, зокрема медична карта стаціонарного хворого не була надана, у зв`язку з чим експертиза проведена на підставі наявних документів.

Відповідно до даних висновку комісійної судово-медичної експертизи № 173 від 11.01.2024 р. (а.с. 144 159), у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження, які утворилися 02.07.2022 р. від дії тупих предметів:

- контузія м`яких тканин правої орбіти, підшкірна гематома верхньої повіки правого ока;

- забій та садна області правого ліктьового суглобу.

До травми, отриманої 02.07.2022 р., у ОСОБА_8 (згідно наданої на дослідження експертам медичної документації) малися наступні захворювання: короткозорість середнього ступеня, помутніння та деструкція склистого тіла, вітреоретинальна периферична дистрофія сітківки правого ока.

Вищевказана травма могла спровокувати повторний розвиток локального відшарування сітківки лівого ока, з приводу чого ОСОБА_8 повторно була проведена операція (обмежувальна лазерна коагуляція периферичних відділів сітківки).

Дана травма ока (контузія м`яких тканин правої орбіти, підшкірна гематома верхньої повіки правого ока) та її ускладнення (локальне відшарування сітківки лівого ока) спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більш ніж 21 день), і за цим критерієм, згідно п.п. 2.2.2 та 4.6 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" відносяться до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості.

Ушкодження у вигляді забою та садна ділянки правого ліктьового суглобу мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цим критерієм, згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Враховуючи, що первинна судово-медична експертиза не була забезпечена оглядом потерпілого та медичною документацію, а комісійна судово-медична експертиза проведена за більш повним обсягом медичної документації, обставини, що відразу після події злочину потерпілий звернувся за медичною документацією та пройшов лікування, свідчать про наявність причинного зв`язку між завдання обвинуваченим ударів та повторним розвиток локального відшарування сітківки лівого ока потерпілого.

Не знайшли свого підтвердження твердження сторони захисту про безпідставність віднесення травми за критерієм тривалого розладу здоров`я.

Відповідно до п. 2.2.2. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (далі Правила) тривалим належить вважати розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більш як 21 день).

П. 4.6. Правил встановлює, що судово-медичний експерт, оцінюючи строки порушення анатомічної цілості тканини і органів та їх функцій, виходить із звичайної їх тривалості, навіть у тих випадках, коли потерпілий не звертався за медичною допомогою. Якщо тривалість цього порушення, що зазначена в наявних медичних документах, не відповідає характеру тілесного ушкодження і не підтверджується об`єктивними відомостями, судово-медичний експерт відзначає цю обставину і встановлює ступінь тяжкості, виходячи із звичних термінів.

Тому перебування потерпілого на стаціонарному лікуванні 18 днів не виключає віднесення отриманих тілесних ушкоджень до категорії середньої тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я.

Тому, суд відхиляє дані висновку судово-медичної експертизи № 1085 від 19.09.2022 р. в частині віднесення травми ока до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та покладає в основу вироку дані комісійної судово-медичної експертизи № 173 від 11.01.2024 р.

Водночас, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обставини про точну кількість завданих ударів.

Так, за даними обох судово-медичних експертиз у потерпілого виявлене одне пошкодження правого ока, що можна розцінювати як слід від завдання одного удару.

Інші ж ушкодження: локальне відшарування сітківки лівого ока та травма ліктьового суглобу є вторинними наслідками удару, однак не можуть впливати на визначення їх кількості.

Водночас, не виключене завдання більше одного ударів в одне і те саме місце, або таких, що не залишили зовнішніх слідів впливу.

Таким чином, поза розумним сумнівом, доведеним є нанесення обвинуваченим в процесі триваючого конфлікту не менше одного удару кулаком в область правого ока потерпілого, що спричинило виявлені у нього тілесні ушкодження, у зв`язку з чим формулювання обвинувачення має бути змінене в цій частині.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання суд у відповідності до ст. 65 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, а також обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_10 не перебуває на обліку лікаря психіатра та нарколога (а.с. 133134), раніше не судимий (а.с. 131 132).

Обвинувачений ОСОБА_10 вчинивнетяжкий злочин.

Відсутні обставини, які відповідно до ст.ст. 65, 66 КК України пом`якшують чи обтяжують покарання.

З урахуванням вказаних обставин, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його майнового стану, суд у відповідності до вимог Кримінального кодексу України та передбачених ним санкцій дійшов висновку, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також попередження нових кримінальних правопорушень, необхідним і достатнім є призначення покарання у виді обмеження волі.

Цивільний позов

Потерпілим пред`явлений цивільний позов (а.с. 17-24) про стягнення з ОСОБА_10 майнової шкоди в розмірі 2 430 грн., моральної школи у розмірі 51 000 грн. та судових витрат на надання професійної правничої допомоги в сумі 21 000 грн. Обвинувачений не визнав позов в повному обсязі, захисником поданий відзив (а.с. 40 41).

Судом встановлено, що потерпілому внаслідок кримінального правопорушення завдане тілесне ушкодження, яке потребувало проходження лікування та, відповідно здійснення витрат в підтвердженому квитанціями розмірі.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Ч. 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються, в тому числі, з витрат на правову допомогу.

У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати (ч. 1 ст. 124 КПК України).

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди потерпілому, суд враховує характер правопорушення, який характеризується прямим умислом, глибину душевних страждань потерпілого у зв`язку з ушкодженням здоров`я, та, керуючись принципами розумності та справедливості позов має бути задоволений в повному обсязі.

Запобіжні заходи у даному кримінальному провадженні не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

Строк покарання обчислюється з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Задовольнити повністю цивільний позов потерпілого.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 майнову шкоду в сумі 2 430 грн., моральну шкоду в сумі 51 000 грн., а також витрати на правову допомогу в сумі 21 000 грн.

Зберігати в матеріалах кримінального провадження речовий доказ диск з відеозаписом, виданим ОСОБА_24

Медичні картки ОСОБА_8 № № 690159, 660961 та 658141 повернути законному володільцю ДУ «Інститут очних хвороб і тканинної терапії імені В.П. Філатова».

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1