Справа № 304/2686/23 Провадження № 1-кс/304/5/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2024 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за №0000053 від 14 лютого 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, про арешт майна,

У С Т А Н О В И В :

прокурор звернувся до слідчого судді з даним клопотанням, в якому просить накласти арешт із забороною використання та розпорядження будь-яким особам, окрім органу досудового розслідування, на тимчасово вилучені в ході санкціонованого обшуку 27 грудня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , документи, речі (цінності), а саме мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro», чорного кольору, номер НОМЕР_1 , IMEI 1 НОМЕР_2 , IMEI НОМЕР_3 ; 38 500 грн наступними банкнотами: сім банкнот номіналом по 1 000 гривень: ЯБ 4713369, АР 7798042, ЕГ 4380598, БМ 470002136, ЕД 1210079, БП 8439149, АЄ 6350765; шістдесят три банкноти номіналом по 500 гривень: АП 9032209, ХВ 8200728, ЗБ 2793667, ЗБ 9775324, ВЖ 4658290, ЦА 7110355, ХИ 5177152, АД 2643882, ХЗ 9139684, ЄЗ 2197120, ЗА 4974764, ЄЕ 1375905, ВЖ 0071157, ЕГ 6552778, ГБ 1230896, ЄВ 1628937, ЦА 3351674, ЗВ 8871882, ВЕ 4166588, ЕЖ 7460646, АЖ 3113810, ЕД 4575823, ГБ 0771165, АЛ 1748760, ЗВ 9732088, БА 7992196, АА 1879750, ВД 5510706, АЄ 5516020, ВЗ 3045334, ЄЖ 7483021, АН 8155620, ВЕ 1365433, ЄБ 9200661, ФЗ 1236238, ФЖ 0326300, ЗБ 0451796, СЖ 5452546, ЗФ 6742491, УЖ 0623718, УГ 8236363, ЛИ 7858861, ВИ 4463659, ФЖ 0861190, СД 6594195, УЗ 5342184, СГ 1468563, ВЖ 4615529, ЛБ 3744653, ФЗ 8131811, СИ 5976965, ЛИ 2426901, УД 2208498, СБ 8778464, УЖ 4277549, АА 4145657, ФЖ 0402227, ЗИ 1886305, ФЖ 3925407, МА 6931788, ГВ 4444652, 3Б 5499175, ЕИ 6692316. Клопотання мотивує тим, що Територіальним управлінням БЕБ у Закарпатській області здійснюється досудове розслідування даного кримінального провадження, під час якого встановлено, що на території Закарпатської області невідомими особами здійснюється діяльність з організації та проведення азартних ігор, забезпечення функціонування закладів, де надається доступ до азартних ігор, які проводяться в мережі «Інтернет», без відповідних ліцензій, сертифікованого та підключеного до Державної системи онлайн-моніторингу грального обладнання та онлайн-систем організаторів азартних ігор, в порушення вимог Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» № 1334-VI від 15 травня 2009 року та Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» від 14 липня 2020 року. Прокурор вказує, що на виконання доручення детектива встановлено осіб, в тому числі жителів Закарпатської області, які в порушення вимог Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» № 1334-VI від 15 травня 2009 року здійснюють у м. Ужгород зазначену вище незаконну діяльність у сфері зайняття гральним бізнесом, зокрема в ході відпрацювання встановлено приміщення ігрового залу за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки: :19:003:0013. Також встановлено, що організатором діяльності підпільного закладу за вказаною адресою є ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Прокурор вказує, що з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення на підставі ухвали слідчого судді органом досудового розслідування проведено обшук квартири за вказаною адресою, право власності на яку належить на праві спільної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в ході якого виявлено та вилучено зазначені у клопотанні речі, предмети та грошові кошти. Відтак ініціатор клопотання вважає, що вилучені в ході обшуку гроші, речі, документи можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі необхідні для проведення судових експертиз. Підставою для накладення арешту на майно, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, є існування достатніх підстав вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям, доказом вчинення злочину. Метою накладення арешту, згідно з процесуальними нормами п. 1, 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, прокурор вказує забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації. Наводячи визначення речових доказів та спеціальної конфіскації, підставу та мету накладення арешту, прокурор вказує, що вилучені у ході огляду документи, речі (цінності) та інше майно є тимчасово вилученим майном, постановою від 09 грудня 2023 року визнані речовими доказами, а відтак мають доказове значення у даному кримінальному провадженні та можуть бути використані як доказ, а також відповідно до вимог ст. 96-1 КК України підлягають спеціальній конфіскації; окрім цього такі предмети, речі (цінності) необхідні для забезпечення належного проведення у рамках даного кримінального провадження судових криміналістичних експертиз, проведення слідчих (розшукових) дій з їх використанням. Відтак оскільки у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що у разі не накладення арешту на вказане майно таке може бути приховане або пошкоджене, що у свою чергу перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні, прокурор просить клопотання задовольнити.

Ініціатор клопотання у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд такого за його відсутності та підтримання клопотання у повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання також не з`явився, про місце, дату та час розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку в тому числі детективом у провадженні.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.

Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали, зваживши доводи викладені у клопотанні, прийшов до такого висновку.

Пунктом 4 частини 2 статті 36 КПК України передбачено, що прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.

Абзац 2 частини 5 статті 171 КПК України визначає, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

З протоколу обшуку видно, що такий здійснювався 27 грудня 2023 року з 11.45 до 13.05 год; клопотання подане до відділення зв`язку 28 грудня 2023 року.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 цього Кодексу під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як видно з матеріалів клопотання, органом досудового розслідування відділом детективів Територіального управління БЕБ у Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 14 лютого 2022 року до ЄРДР за №0000053 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 203-2 КК України за фактом порушення вимог Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» № 1334-VI від 15.05.2009 та Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» від 14.07.2020, а саме організації та проведення азартних ігор без ліцензії, забезпечення функціонування закладів, де надається доступ до азартних ігор, які проводяться у мережі «Інтернет» без відповідних на те ліцензій (а. к. 5-зворот).

Окрім цього зі змісту клопотання встановлено, що на виконання доручення детектива встановлено адреси, де організовано надання послуг у сфері грального бізнесу, зокрема за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :19:003:0013. Організатором діяльності підпільного закладу за вказаною адресою є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; вказане житло згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ОСОБА_4 на праві спільної власності.

Відтак на основі зібраних доказів та на підставі ухвали слідчого судді, органом досудового розслідування 27 грудня 2023 року було проведено обшук у приміщенні грального залу за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого було виявлено та вилучено зазначені у клопотанні комп`ютерне та інтернет обладнання, а також блокнот (а. к. 9-11, 12-14).

Постановою детектива Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_6 про визнання речовими доказами документів від 27 грудня 2023 року вилучені мобільний телефон та грошові кошти, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 000053 від 14 лютого 2022 року (а. к. 15-зворот).

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Ініціатором клопотання доведено, що вилучені під час обшуку мобільний телефон та грошові кошти, мають значення речового доказу у кримінальному проваджені №000053 та відповідають критеріям, зазначеним у статті 96-2, 98 КПК України, оскільки можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також підлягати спеціальній конфіскації.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Вирішуючи питання про дотримання справедливого балансу між правом особи на мирне володіння своїм майном та інтересами суспільства під час розгляду питання про арешт майна, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, арешт майна в рамках судового розгляду справи зазвичай стосується контролю за використанням майна. Таке втручання повинно бути законним, відповідати загальним інтересам і бути пропорційним, тобто воно повинно досягати «справедливого балансу» між вимогами загальних інтересів спільноти та вимогами захисту основних прав особи. Хоч будь-який арешт і тягне за собою завдання шкоди, фактично завдана шкода не повинна бути більшою, ніж неминуча, а між захистом права власності та вимогами загальних інтересів слід досягати «справедливої рівноваги».

Врахувавши правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку, що арешт майна на даному етапі є цілком законним і необхідним для забезпечення кримінального провадження, а тому клопотання прокурора слід задовольнити.

Частина 4 ст. 173 КПК України визначає, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При цьому заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК).

Слідчий суддя приходить до висновку, що необхідно накласти арешт на вилучені мобільний телефон та грошові кошти, саме шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, з метою запобігання можливості приховати та відчужити зазначене майно, оскільки такі ризики не є вочевидь необґрунтованими.

У ході розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено негативних наслідків арешту майна. Що стосується прав та законних інтересів власника майна, то слідчий суддя вважає, що такі обмеження не будуть занадто обтяжливими для нього з огляду на обставини справи.

З урахуванням зазначеного, слідчий суддя переконаний, що накладення арешту у цьому випадку є пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження та переслідує легітимну мету.

За наведених обставин клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 36, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за №0000053 від 14 лютого 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучені під час обшуку 27 грудня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон та грошові кошти, а саме:

- мобільний телефон марки «iPhone 13 Pro», чорного кольору, номер НОМЕР_1 , IMEI 1 НОМЕР_2 , IMEI 2 НОМЕР_5 ;

- грошові кошти у сумі 38 500 (тридцять вісім тисяч п`ятсот) грн наступними банкнотами: 7 (сім) банкнот номіналом по 1 000 (одній тисячі) гривень серії ЯБ 4713369, АР 7798042, ЕГ 4380598, БМ 470002136, ЕД 1210079, БП 8439149, АЄ 6350765; 63 (шістдесят три банкноти) номіналом по 500 (п`ятсот) гривень серії АП 9032209, ХВ 8200728, ЗБ 2793667, ЗБ 9775324, ВЖ 4658290, ЦА 7110355, ХИ 5177152, АД 2643882, ХЗ 9139684, ЄЗ 2197120, ЗА 4974764, ЄЕ 1375905, ВЖ 0071157, ЕГ 6552778, ГБ 1230896, ЄВ 1628937, ЦА 3351674, ЗВ 8871882, ВЕ 4166588, ЕЖ 7460646, АЖ 3113810, ЕД 4575823, ГБ 0771165, АЛ 1748760, ЗВ 9732088, БА 7992196, АА 1879750, ВД 5510706, АЄ 5516020, ВЗ 3045334, ЄЖ 7483021, АН 8155620, ВЕ 1365433, ЄБ 9200661, ФЗ 1236238, ФЖ 0326300, ЗБ 0451796, СЖ 5452546, ЗФ 6742491, УЖ 0623718, УГ 8236363, ЛИ 7858861, ВИ 4463659, ФЖ 0861190, СД 6594195, УЗ 5342184, СГ 1468563, ВЖ 4615529, ЛБ 3744653, ФЗ 8131811, СИ 5976965, ЛИ 2426901, УД 2208498, СБ 8778464, УЖ 4277549, АА 4145657, ФЖ 0402227, ЗИ 1886305, ФЖ 3925407, МА 6931788, ГВ 4444652, 3Б 5499175, ЕИ 6692316,

заборонивши розпорядження та користування таким майном.

Виконання зазначеної ухвали покласти на прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Згідно зі ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1