КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №757/8117/24 Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/2497/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою, з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні № 0000679 від 02.09.2022 - прокурора першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва 27 лютого 2024 року, -

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 лютого 2024 року задоволено частково скаргу адвоката ОСОБА_9 на повідомлення про підозру від 18.10.2023 року ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000679 від 02.09.2022 року та скасовано повідомлення про підозру від 18.10.2023 року ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000679 від 02.09.2022 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, з доповненнями в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги адвоката підозрюваного ОСОБА_7 на повідомлення про підозру від 18.10.2023 за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України у кримінальному провадженні № 0000679, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 02.09.2022.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Апелянт вказує на те, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 складене 18.10.2023 слідчим Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 і погоджене прокурором першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , цього ж дня вручене ОСОБА_7 , в присутності його захисника із складенням протоколу здійснення відповідної процесуальної дії, а також протоколу роз`яснення прав підозрюваного, підтвердженням чого є відповідні підписи на вказаних документах.

Повідомлення про підозру вручено належними особами, які мають відповідну компетенцію, зокрема прокурором, якому доручено процесуальне керівництво керівником органу прокуратури, із дотримання норм ст. 276-278 КПК України.

За об`єктивним переконанням сторони обвинувачення, висновок слідчого судді про відсутність в копіях і оригіналах матеріалів кримінального провадження фактичних даних, які поза розумним сумнівом свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України, є безпідставним та передчасним, твердження щодо невірної кваліфікації дій підозрюваного виходять за межі компетенції слідчого судді, а сама кримінально-правова кваліфікація дій підозрюваного не являється предметом судового контролю при розгляді оскарження повідомлення про підозру.

Сторона обвинувачення вважає, що зібрані в кримінальному проваджені № 0000679 від 02.09.2022, на момент повідомлення ОСОБА_7 про підозру, докази та їх сукупність станом на дату постановлення оскарженої ухвали слідчого судді, відповідають тому мінімальному рівню стандарту "достатніх підстав (доказів)", який закріплений в пункті 3 частини 1 статті 276 КПК України, натомість слідчий суддя при наданні оцінки кримінально-правовій кваліфікації дій підозрюваного явно вийшов за межі своїх повноважень при здійсненні судового контролю.

В доповненнях до апеляційної скарги апелянт зазначає, що постановляючи оскаржувану ухвалу про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_7 . слідчий суддя ОСОБА_1 фактично суперечить сам собі, зокрема висновкам, які він зробив розглядаючи клопотання про обрання запобіжного щодо ОСОБА_7 . Так, 19.10.2023 слідчий суддя ОСОБА_1 ухвалив обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 (справа № 757/47023/23-к). Аргументуючи своє рішення слідчий суддя зазначив, що повідомлення про підозру є обґрунтованим, орган досудового розслідування довів, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі досудового розслідування достатністю сукупністю даних, які приведені у клопотанні та доданих до нього матеріалах.

Аналогічні висновки були зроблені колегією суддів Київського апеляційного суду в рамках апеляційного перегляду зазначеного судового рішення. Отже, виходячи із змісту указаних ухвал вже на початковому етапі досудового розслідування було встановлено що обставини підозри мають місце і підтверджуються достатністю сукупністю даних.

Також апелянт зазначає, що слідчим суддею не надано жодної оцінки тим фактам що ОСОБА_7 надав слідству явно неправдиві покази.

Слідчим суддею не надано жодної оцінки діям ОСОБА_7 , задокументованих під час проведення НСРД, який надав частину грошових коштів для передачі неправомірної вигоди за прикриття діяльності злочинної організації та повернення вилучених наркотичних засобів, а також здійснив супроводження організатора злочинної організації для їх передачі у комендантську годину. Дані дії красномовно свідчать про його участь в злочинній організації, причетність і обізнаність у вчинених злочинах та підтверджують об`єктивну сторону вчиненого ним злочину.

Слідчим суддею залишено поза увагою й інші докази, які підтверджують участь ОСОБА_7 в злочинній організації, зокрема ті, що викладені у показах інших учасників злочинної організації та в протоколах НСРД.

Окремої уваги заслуговують твердження зроблені слідчим суддею на аркуші 4 оскаржуваної ухвали, оскільки слідчим суддею робиться висновок, за результатами дослідження матеріалів про те, що вони не містять доказів, які б беззаперечно свідчили про обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_7 , та не містять об`єктивних даних на підтвердження вчинення ОСОБА_7 інкримінованих йому злочинів.

На увагу заслуговує термінологія якою послуговується слідчий суддя при написані свого рішення. Так, замість оперувати загальновизнаними термінами, які відповідно до практики Європейського суду з прав людини, по причині відсутності у Національному законодавстві чітко визначених меж і критеріїв оцінки повідомлення про підозру, стали правовою основою для його оцінки слідчими суддями, таких як: «розумна підозра» та «обґрунтована підозра», натомість застосовує термін беззаперечні докази, який у діючому кримінальному процесуальному законодавстві взагалі відсутній, ігноруючи загальновідомий факт, що жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Крім того, слідчий суддя у сьомому абзаці на аркуші 5 оскаржуваної ухвали вдається до оцінки доказів стверджуючи, що відсутня безсумнівна система належних до справи допустимих, достовірних і достатніх доказів, що явно виходить за межі повноважень слідчого судді на цьому етапі досудового розслідування. Водночас, на цьому ж аркуші у четвертому абзаці зазначено, що слідчий суддя в ході розгляду скарг на повідомлення про підозру не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості. На думку сторони обвинувачення такий виклад суддею аргументації своєї правової позиції явно не відповідає вимогам законодавства та видається щонайменше суперечливим.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, з доповненнями та просив її задовольнити, думку підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, з доповненнями, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга, з доповненнями прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів, наданих судом першої інстанції, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, розслідується кримінальне провадження № 0000679 за фактами створення злочинної організації, керівництва злочинною організацією, участі у злочинній організації, незаконного виробництва, зберігання, перевезення, пересилання з метою збуту, а також незаконного збуту наркотичних засобів, в особливо великих розмірах, вчинене у складі злочинної організації, незаконного придбання, зберігання, передачі іншим особам обладнання призначеного для виробництва наркотичних засобів, вчинене з метою виробництва особливо небезпечних наркотичних засобів, організації, утримання місць для незаконного виробництва наркотичних засобів, а також наданні приміщень з цією метою, з корисливих мотивів, вчинене у складі злочинної організації, незаконного придбання, зберігання, передачі іншим особам обладнання призначеного для виробництва наркотичних засобів, вчинене повторно, особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 306, 312, 314, 315, 317, 318 КК України, з метою виробництва особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинене у складі злочинної організації, організації, утримання місць для незаконного виробництва наркотичних засобів, вчинене повторно, а також наданні приміщень з цією метою, з корисливих мотивів, вчинене у складі злочинної організації, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 369 КК України.

18.10.2023 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України.

19.02.2024 адвокат ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 18.10.2023 року у кримінальному провадженні № 0000679 від 02.09.2022 року.

В обґрунтування поданої скарги адвокат вказував, що повідомлення про підозру від 18.10.2023 року ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України, у кримінальному провадженні № 0000679 від 02.09.2022 року, незаконне та необґрунтоване, таке що не ґрунтується на достатніх доказах для повідомлення такої підозри ОСОБА_7 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень.

27.02.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва вказану скаргу адвоката задоволено частково та скасовано повідомлення про підозру від 18.10.2023 року ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000679 від 02.09.2022 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України.

Постановляючи ухвалу про часткове задоволення скарги адвоката, слідчий суддя виходив з того, що надані прокурором заперечення та матеріали, зокрема, копії протоколів допиту підозрюваних, а також легалізовані матеріли НСРД не містять доказів, які б беззаперечно свідчили про обґрунтованість повідомлення ОСОБА_7 про підозру, зокрема, у наданих слідчому судді матеріалах, не міститься об`єктивних даних на підтвердження вчинення ОСОБА_7 у злочинній організації; організації місць для незаконного виробництва наркотичних засобів, з корисних мотивів, вчинених у складі злочинної організації.

Крім того, слідчий суддя вказав, що зі змісту протоколів НСРД, які розсекречені не вбачається таких даних, які б вказували на те, що ОСОБА_7 вчиняв дії щодо отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_11 за невтручання в діяльність останнього.

Так, слідчий суддя зазначив, що в повідомленні про підозру відсутні чітко зафіксовані фактичні обставини події, як визначає п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України, тобто відсутня безсумнівна система належних до справи допустимих, достовірних і достатніх доказів, які б вказують на наявність визначеного складу злочину в діянні підозрюваної особи, яка виключала сумніви щодо того, що кримінальне правопорушення справді відбулося; кримінальне правопорушення вчинене підозрюваною особою; діяння підозрюваної особи містить склад конкретного кримінального правопорушення та відсутні обставини, які виключають її відповідальність.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до п. 2 ст. 277 КПК України, повідомлення має містити такі відомості:

1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;

2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;

3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;

4) зміст підозри;

5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;

7) права підозрюваного;

8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру, згідно вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, вручається особі в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Постановляючи ухвалу про скасування повідомлення про підозру з тих підстав, що в повідомленні про підозру відсутні чітко зафіксовані фактичні обставини події, як визначає п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України, тобто відсутня безсумнівна система належних до справи допустимих, достовірних і достатніх доказів, які вказують на наявність визначеного складу злочину в діянні підозрюваної особи, слідчий суддя фактично вдався до оцінки зібраних під час досудового розслідування доказів, що має робити суд під час розгляду справи по суті.

Так, згідно ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, правильності кваліфікації дій та винуватості особи в його вчиненні, а також оцінка належності та допустимості доказів вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Аналіз положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України дає підстави вважати, що в ході розгляду скарги на повідомлення про підозру підлягають з`ясуванню дотримання в ході повідомлення про підозру глави 22 КПК України, у тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст. 277 КПК України.

Повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою для повідомлення особі про підозру.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88", "Erdagoz v. Turkey п. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

Отже, на стадії досудового розслідування, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Як встановлено колегією суддів під час апеляційного розгляду, повідомлення про підозру слідчого Державного бюро розслідувань, погодженого з прокурором першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , від 18.10.2023 ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України,за формою та змістом відповідає вимогам ст. 277 КПК України, та містить у собі відомості, передбачені вказаною статтею, у тому числі зміст підозри та стислий виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 .

Відповідно до положень ст. 279 КПК України дане повідомлення, за наявності відповідних підстав, може бути змінене прокурором чи слідчим.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Оскільки під час апеляційного розгляду колегією суддів не здобуто доказів порушення вимог ст. ст. 276-278 КПК України, які б слугували підставою для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_9 на повідомлення про підозру від 18.10.2023 року ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000679 від 02.09.2022 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 277, 278, 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу, з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні № 0000679 від 02.09.2022 - прокурора першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва 27 лютого 2024 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_9 на повідомлення про підозру від 18.10.2023 року ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000679 від 02.09.2022 року за ознакамивчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України, - відмовити.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4