У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.2024 Справа №607/11700/24 Провадження №1-кс/607/3171/2024

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 29.02.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000020 від 09.02.2024, -

ВСТАНОВИВ:

28.05.2024 року ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із скаргою на постанову слідчого СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 29.02.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000020 від 09.02.2024. У вказаній скарзі просить скасувати постанову про відмову у задоволенні клопотання від 22.02.2024 в кримінальному провадженні №0000020 від 09.02.2024, зобов`язати Тернопільську окружну прокуратуру повторно розглянути питання щодо визнання потерпілою Попіль (Належиту) ОСОБА_6 у кримінальних провадженнях №0000020 від 09.02.2024, №0000019 від 09.02.2024, №0000018 від 09.02.2024.

В обґрунтування скарги ОСОБА_4 зазначила, що 22.02.2024 вона звернулась із заявою про визнання її потерпілою в кримінальному провадженні щодо ЖК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по вул. Опільського/Крушельницької, 1 у м. Тернополі до Тернопільської окружної прокуратури, яка скерувала її до Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, на що вона отримала 22.05.2024 постанову про відмову в задоволенні клопотання. У вказаній скарзі зауважує, що постанову було підготовлено ще 29.02.2024 (Вих. № 3001/24/6-24), а видали їй її 22.05.2024 лише після того, як вона подзвонила слідчій і сказала, що ще досі не отримала відповідь на свою заяву, скеровану прокурором до них. Тобто пройшло майже три місяці. Це невмотивоване і невиправдано довге очікування тримало її в невіданні та підсилило її відчуття несправедливості, чим завдало їй додаткових переживань і моральної шкоди, оскільки були порушені встановлений законодавством порядок і строки. Також у відмові вказане лише одне кримінальне провадження - №0000020, при цьому, згідно отриманих нею відповідей від Тернопільської обласної/окружної прокуратури, кримінальних проваджень є кілька, крім згаданого, а саме №0000019 та №0000018. У всіх відповідях від Тернопільської обласної/окружної прокуратури, які вона отримала (від 09.02.2024 - №50-89-1211ВИХ-24,12.03.2024 - №50-89-1254ВИХ-24 та 26.02.2024 - №50-89-1716ВИХ-24) було вказано, що всі ці кримінальні провадження були розпочаті за її заявами (вона особисто заявила про порушення) - у прикріплених витягах з Єдиного реєстру досудових розслідувань вона вказана як потерпіла, заявник. При цьому в постанові про відмову у визнанні її потерпілою, сказано: «Відповідно до ч.3 ст.55 КПК України, потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Однак, відповідно ч.4 ст.55 КПК України, потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.» В обґрунтування скарги вказано, що по-перше, саме скаржниця була вказана як потерпіла, заявник в цих кримінальних провадженнях, а також додатково звернулася в прокуратуру, щоб наголосити, що повинна бути долучена до них як сторона. По-друге, не було враховано, що завдання моральної шкоди у момент вчинення можливого злочину, не може бути доведеним певними доказами і такі обставини можуть бути доведені під час досудового розслідування за наявності в скаржниці процесуального статусу потерпілої. По-третє, не зрозуміло, чому провадження №0000018 та №0000020 мають одну й ту ж правову кваліфікацію кримінального провадження, але при цьому різні номери, що також вносить сум`яття щодо розслідування цих справ. З огляду на наведене просить скаргу задовольнити.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтримала вказану скаргу, просила її задовольнити, з мотивів викладених у ній.

В судовому засіданні прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 щодо поданої скарги заперечила, підтримує рішення, яке викладене у постанові від 29.02.2024.

Частиною 3 ст.8 Конституції України гарантується звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України.

Відповідно до положень ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п.18 ч.1 ст.3 КПК України, до повноважень слідчого судді як судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений у ч.1 ст.303 КПК України.

Згідно з п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

У ч.1 ст.55 КПК України зазначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

У ч.5 ст.55 КПК України вказано, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ч.4 ст.55 КПК України, потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000020 від 09.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

Постановою слідчого СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільскій області ОСОБА_5 від 29.02.2024 в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні №0000020 від 09.02.2024 відмовлено. В обґрунтування вказаної постанови зазначено, що згідно з ч.4 ст.55 КПК України потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.

Застосовуючи вищевказані норми закону до установлених фактів, слідчим суддею встановлено, що слідчий належним чином відреагувала на клопотання Попіль ( ОСОБА_7 ) та у встановлений процесуальним законом строк вчинила процесуальну дію винесла вмотивовану постанову про відмову у задоволенні клопотання.

Зі змісту поданої скарги вбачається, що фактично її зміст зводиться до незгоди скаржника з результатами розгляду його клопотання, тому ним ініційовано повторний розгляд клопотання, для досягнення чого заявлено вимогу про скасування прийнятого слідчим процесуального рішення постанови про відмову в задоволенні клопотання від 29.02.2024. Окрім того, скарга ОСОБА_4 не містить належних та обґрунтованих підстав для визнання оскаржуваної постанови такою, що не відповідає вимогам ст.110 КПК України.

Відповідно до положень статті 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Слідчий суддя вважає, що при винесенні постанови від 29.02.2024 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні №0000020 слідчий діяла в межах норм діючого законодавства, вказана постанова є належно вмотивованою, обґрунтованою і правові підстави для її скасування відсутні.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що у задоволенні скарги ОСОБА_4 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 55, 110, 303, 306, 307, 309, КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 29.02.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000020 від 09.02.2024 відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1