УХВАЛА

5 червня 2024 року

м. Київ

провадження № 51-7069 ск 23

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши матеріали провадження за скаргою ОСОБА_4 на судові рішення в кримінальному провадженні щодо нього,

установила:

ОСОБА_4 звертався зі скаргою про перевірку судових рішень у касаційному порядку. Подану скаргу через її невідповідність ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі - Суд) від 15 квітня 2024 року було залишено без руху і надано строк для усунення недоліків. У рішенні Суду також було зазначено, у чому саме полягали допущені недоліки скарги, і роз`яснено, що у разі невиконання вимог згаданої норми права в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала. Крім того, ОСОБА_4 було роз`яснено, що для складання касаційної скарги він може звернутись до відповідного центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги в порядку, передбаченому Законом України «Про безоплатну правничу допомогу» від 2 червня 2011 року № 3460- VI та постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання залучення перекладачів (сурдоперекладачів) для забезпечення надання безоплатної вторинної правової допомоги» від 24 червня 2016 року № 401.

На адресу Суду ОСОБА_4 повторно направив дві скарги від 25 квітня та 22 травня 2024 року (згідно з відміткою на супровідному листу Державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)»). Однак, звертаючись з новими скаргами їх автор знову не додержав вимог ст. 427 КПК та залишив поза увагою змістовну частину ухвали від 15 квітня 2024 року.

Беручи до уваги правила п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно повернути авторові на таких підставах.

Згідно з положеннями ст. 129 Конституції України насамперед забезпечується право на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження - у визначених законом випадках та порядку.

У юридичному аспекті касаційна скарга - це документ, який перевіряється і розглядається Судом із урахуванням ч. 2 ст. 433 КПК, тобто насамперед у межах позиції скаржника та її правового обґрунтування, що впливає на остаточне рішення за результатами касаційного провадження. Тому в ст. 427 вказаного Кодексу законодавець установив до змісту скарги конкретні вимоги, наслідком недодержання яких є повернення поданої скарги.

За положеннями згаданої статті в скарзі має бути викладено правове обґрунтування вимоги, сформульованої із додержанням принципу юридичної визначеності та ст. 436 КПК, тобто з урахуванням того, яке рішення у конкретному провадженні вправі прийняти Суд за наслідками розгляду поданої скарги. Крім того, у касаційній скарзі зазначається, у чому саме полягає незаконність оспорюваних рішень, допущення судами попередніх інстанцій таких порушень норм права, які відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК слугують підставами для скасування або зміни судових рішень.

Проте у своїй короткій скарзі від 22 травня 2024 року ОСОБА_4 не вказав конкретного рішення, яке оскаржується і не навів обґрунтування його незаконності, допущення судами попередніх інстанцій таких порушень норм права, котрі з огляду на статті 370, 412-414 вказаного Кодексу тягнуть за собою обов`язкове скасування чи зміну судових рішень на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 цього Кодексу. Замість цього скаржник лише виклав тезу про систематичну бездіяльність суддів місцевого та апеляційного судів.

Водночас усупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК у згаданому зверненні ОСОБА_4 немає вимоги, сформульованої відповідно до ст. 436 цього Кодексу, котрою регламентовано повноваження Суду за наслідками розгляду скарги. Натомість автор скарги просить провести слідчі дії, що в силу статей 433, 436 вказаного Кодексу не належить до компетенції суду касаційно інстанції.

Що стосується іншої скарги від 25 квітня 2024 року, то її всупереч ч. 1 ст. 10 Конституції України та ч. 1 ст. 29 КПК ОСОБА_4 знову виклав замість державної мови іншою (російською). Допущене порушення унеможливлює здійснення касаційного провадження.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 429 КПК передбачено повернення касаційної скарги, якщо особа не усунула в установлений строк недоліків касаційної скарги, яку було залишено без руху. А отже, на підставі цієї норми процесуального права скарги належить повернути їх автору.

Повернення скарг не перешкоджає новому зверненню до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

Скарги ОСОБА_4 на судові рішення в кримінальному провадженні щодо нього разом з усіма доданими до них матеріалами повернути особі, яка їх подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3