Справа № 134/798/24
УХВАЛА

Іменем України

20 травня 2024 року смт Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

представника виправного центру ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Крижопіль в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоне, Гайворонського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, до засудження працюючого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

встановив:

25 квітня 2024 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, у якому він просить на підставі ст. 81 КК України звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 своє клопотання підтримав та просив звільнити його умовно-достроково, оскільки вважає, що довів своє виправлення, на сьогодні працевлаштований та має п`ять заохочень, бажає побачитися із своїми дітьми, так як виявив бажання мобілізуватися; стягнення має, оскільки він відмовився йти на роботу так як у нього болить рука.

Представник виправного центру не заперечував щодо задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 та поклався на розсуд суду.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, вважає його передчасним, просить врахувати, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак належних висновків для себе не зробив та вчинив новий злочин. Згідно характеристики засуджений ОСОБА_4 характеризується негативно, до дисциплінарної відповідальності притягувався два рази. Відповідно до ч. 8 ст. 154 КВК України передбачено, що особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.

Заслухавши думку засудженого, представника виправного центру, думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди, розглядаючи питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, мають ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення.

Саме досягнення такої цілі покарання, як виправлення засудженого обґрунтовує можливість його дострокового звільнення від відбування покарання, хоча і під певною умовою.

Застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою КК України, тобто є не обов`язком суду, а правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

Судом встановлено, що вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 19 серпня 2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК до 4 років позбавлення волі. Згідно ст. 72 КК України у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 27 серпня 2020 по 19 жовтня 2020 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 грудня 2023 року замінено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , невідбуту частину строку покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким, а саме на обмеження волі строком на 1 рік 3 місяці 13 днів. Ухвала набрала законної сили 30.12.2023 року. Згідно ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 07 лютого 2024 року засудженому ОСОБА_4 зараховано у строк покарання час слідування під вартою до виправного центру з 30 грудня 2023 року по 25 січня 2024 року з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.

Засуджений ОСОБА_4 з 25 січня 2024 року по теперішній час відбуває покарання в ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)».

Засуджений ОСОБА_4 був працевлаштований згідно строкового трудового договору № 84-24 від 12.02.2024 по 19.02.2024 на контрагентському об`єкті ТОВ «Вінницька птахофабрика», згодом згідно строкового трудового договору № 138-24 від 15.04.2024 по теперішній час на контрагентському об`єкті ТОВ «Профіт індастрі».

Згідно характеристики ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)» за час відбування покарання засуджений ОСОБА_4 характеризується негативно, до дисциплінарної відповідальності притягувався два рази, заохочення у даному виправному центрі не застосовувалися.

Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Не завжди виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, не проявляє особистої ініціативи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Не допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення» та «Фізкультура і спорт». Не бажає змінити своє життя та не підтверджує це активними вчинками. Має позитивні плани на майбутнє, але не втілює їх.

Під дію ст. 82 КК України засуджений ОСОБА_4 підлягав по відбуттю 2/3 частини строку покарання 05.12.2023.

Застосуванню ст. 82 КК України засуджений ОСОБА_4 за формальними ознаками підлягав по відбуттю 2/3 частини строку покарання 13.10.2024.

Застосуванню ст. 81 КК України засуджений ОСОБА_4 підлягатиме по відбуттю 3/4 частини строку покарання 19 листопада 2024.

Згідно довідки про наявність стягнень та заохочень, засуджений ОСОБА_4 притягувався два рази до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження (відмовився виходити на роботу) та догани (відмовився виходити на роботу), заходи заохочення у ДУ «Крижопільський виправний центр (№113)» не застосовувались.

Як вбачається з довідки про доходи, за період відбування покарання дохід засудженого ОСОБА_4 склав 4559,40 грн.

Станом на 20 травня 2024 року засуджений ОСОБА_4 відбув 2/3 строку призначеного покарання, невідбута частина покарання складає 9 місяців 26 дні.

Разом з тим, згідно ч. 8 ст. 154 КВК України особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.

Частина 8 ст. 154 КВК України та норми ст. 81, 82 КК України не містять суперечностей щодо їх застосування.

Так, ч. 5 ст. 82 КК України передбачено, що до осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 цього Кодексу.

Нормами ст. 81 КК України визначенні умови застосування умовно-дострокового звільнення засуджених від відбування покарання.

Сам же порядок звільнення визначається нормами ст. 154 КВК України.

Засуджений ОСОБА_4 є особою, яка відбуває покарання в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а саме в порядку заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі покаранням у виді обмеження волі та особою, яка була направлена у місця обмеження волі.

Враховуючи, що ухвала про заміну невідбутої частини покарання засудженому ОСОБА_4 на 1 рік 3 місяці 13 днів обмеження волі була постановлена 22.12.2023 року, тобто з дня винесення ухвали ще не минув один рік, тому у засудженого ОСОБА_4 не виникло права на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Заохочення на які посилається засуджений ОСОБА_4 були ним отримані при відбуванні покарання в ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» та були враховані при винесені ухвали про заміну невідбутої частини покарання на більш м`яке.

Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Висновок про те, що засуджений довів своє виправлення, передбачає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд також враховує, що за час відбування покарання у виді обмеження волі засуджений ОСОБА_4 не має жодного заохочення, є два стягнення, що не дозволяє зробити висновок про сумлінну поведінку засудженого і його ставлення до праці, які вказують на доведення виправлення засудженого. Засуджений ОСОБА_4 не ставав на шлях виправлення, який вже 7 разів засуджувався, звільнявся умовно-достроково та ще з іспитовим строком від відбування покарання у виді позбавлення волі, але вчиняв нові умисні, корисливі злочини, що встановлено обвинувальними вироками суду.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, ст. 537, 539 КПК України, суд -

постановив:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя