Провадження № 1-кс/947/4211/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2024 рокуслідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001112 від 09.08.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Романів-Хутор Іллінецького району Вінницької області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, директора ТОВ «Чорноморенергоспецмонтаж», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 ч. 1 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, перебуваючи на посаді генерального директора ТОВ «Чорноморенергоспецмонтаж» (, далі - ТОВ «ЧЕСМ» ), здійснюючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, тобто будучи службовою особою відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, в період часу з 30.12.2022 року по 28.03.2023 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, з метою заволодіння державними коштами, виділеними на відновлення критичної інфраструктури енергетичної галузі під час воєнного стану, діючи умисно, за попередньою змовою з директором ТОВ «ПРАЙМ ЛОГІСТИК ГРУП» () ОСОБА_7 , під час виконання робіт з перевезення автотрансформатору 330кВ із ПС 330кВ «Арциз» до ПС 330кВ «Усатове» (демонтаж, перевезення та монтаж відповідно), передбачених договором № 01-004132-23, укладеним 22.02.2023 року між ПАТ НЕК «Укренерго» та ТОВ «ЧЕСМ», шляхом внесення 24.02.2023 року завідомо неправдивих відомості до акту надання послуг № 37, укладеного між ТОВ «ЧЕСМ» та ТОВ «ПРАЙМ ЛОГІСТИК ГРУП», а також до акту форми КБ-2в приймання виконаних будівельних робіт щодо фактичної вартості залізничного перевезення № 2 від 28.02.2023 за лютий 2023 року, заволодів коштами державного підприємства у сумі 1 408 522, 38 грн.

Крім того, слідчий у клопотанні зазначає, що під час виконання робіт з перевезення автотрансформатору 330кВ із ПС 330кВ «Подільськ» до ПС 330кВ «Аджалик» (демонтаж, перевезення та монтаж відповідно), передбачених договором № 01-004012-23, укладеним 22.02.2023 року між ПАТ НЕК «Укренерго» та ТОВ «ЧЕСМ», шляхом внесення 28.02.2023 року завідомо неправдивих відомості до акту надання послуг № 45, укладеного між ТОВ «ЧЕСМ» та ТОВ «ПРАЙМ ЛОГІСТИК ГРУП», а також до акту форми КБ-2в приймання виконаних будівельних робіт щодо фактичної вартості залізничного перевезення № 1 від 16.03.2023 року за березень 2023 року, ОСОБА_4 заволодів коштами державного підприємства у сумі 2 299 404,24 грн.

За викладених обставин, 21.03.2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні:

-кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України за кваліфікуючими ознаками: службове підроблення, тобто внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів;

-злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, якими завдано шкоду у розмірі 3 757 600 гривень, в цілях запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які стороною обвинувачення зазначається в рамках даного клопотання, детектив за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з таким клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 3 757 600 гривень.

У судовому засіданні

Прокурор Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 оголосив подане клопотання, його вимоги підтримав. Зазначив, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра є обґрунтованою та підтверджується матеріалами клопотання, наразі наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначено у клопотанні. Розмір застави відповідає розміру заданих кримінальними правопорушеннями збитків, є обґрунтованим та буде здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Долучивши у судовому засіданні витяг про право власності підозрюваного на майно, просив задовольнити клопотання.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, просив врахувати письмові заперечення сторони захисту з додатками, також те, що підозрюваний має численні подяки, є особою пенсійного віку, раніше не судимий, свідки вже всі допитані, так як слідство ведеться з 2023 року. Звернув увагу на тяжкий стан здоров`я підзахисного, надавши у судовому засіданні медичні документи. Просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_4 з підозрою не погодився, підтримуючи думку свого захисника проти задоволення клопотання заперечував.

Від захисника ОСОБА_8 надійшло до суду письмове заперечення з додатками, в якому він просив відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі, який буде помірним для останнього, посилаючись на те, що підозра пред`явлена його підзахисному є необґрунтованою, ризики не доведені стороною обвинувачення, також не доведено неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а також з огляду на поважний вік, стан здоров`я та міцні соціальні зв`язки його підзахисного.

Від захисника ОСОБА_9 також надійшло на адресу суду письмове заперечення з додатками, в якому захисник зазначив, що наразі відсутні підстави для задоволення клопотання про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце роботи, позитивно характеризується, має поганий стан здоров`я, підозра пред`явлена йому є необґрунтованою, ризики не доведені прокурором, як і не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання та додані в його обґрунтування матеріали, також приймаючи до уваги письмові заперечення сторони захисту з додатками, приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 21.03.2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні:

-кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України за кваліфікуючими ознаками: службове підроблення, тобто внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів;

-злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах.

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, слідчим суддею встановлено таке.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Аналогічна правова позиція ЄСПЛ відображена у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, в якому також зазначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Таким чином, відповідно до практики ЄСПЛ, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Слідчий суддя наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом не встановлюється винуватість чи не винуватість ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, а лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для застосування відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати остаточну оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ч. 2 ст. 94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч. 1 ст. 94 КПК України.

Відповідно до ст. ст. 89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті у випадку направлення обвинувального акту до суду.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України підтверджується: обшуком проведеним у приміщеннях, де фактично здійснює свою діяльність ТОВ «ЧЕСМ», (код ЄДРПОУ 31207130), за адресою: місто Одеса, вул. Ільфа і Петрова, буд. 18а/1, в ході якого було вилучено, документи, щодо взаємовідносин по виконанню договорів № 01-004132-23, укладеним 22.02.2023 року та № 01-004012-23, укладеним 22.02.2023 року між ПРАТ НЕК «Укренерго» та ТОВ «ЧЕСМ», а також взаємовідносин між ТОВ «ЧЕСМ» та ТОВ «Прайм Логістик Груп»; обшуком проведеного у приміщеннях де фактично здійснює свою діяльність ТОВ «Прайм Логістік Груп» (код ) за адресою м. Київ, вул. Лінійна буд. 17, в ході якого було вилучено документи, щодо правовідносин між ТОВ «Прайм Логістик Груп» та ТОВ «ЧЕСМ»; відповіддю наданою АТ «Укрзалізниця» Регіональною філією «Одеська залізниця», щодо фактичного переміщення автотрансформаторів залізничним шляхом; тимчасовим доступом до речей та документів, які перебувають у володінні ПрАТ НЕК «Укренерго», щодо порядку укладення, погодження та виконання договорів № 01-004132-23, укладеним 22.02.2023 року та № 01-004012-23, укладеним 22.02.2023 року між ПРАТ НЕК «Укренерго» та ТОВ «ЧЕСМ; висновком судової економічної експертизи, з якого встановлено розмір витрат активів (збитків) ПрАТ НЕК «Украенерго» від завищення витрат (обсягу чи вартості) залізничних перевезень по виконанню договорів № 01-004132-23, укладеним 22.02.2023 року та № 01-004012-23; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 директора Південного ТУОМ НЕК «Укренерго», який пояснив обставини погодження, укладання та фактичного виконання договорів № 01-004132-23, укладеним 22.02.2023 року та № 01-004012-23 укладених з ТОВ «ЧЕСМ»; виписками по банківських рахунках - ПрАТ НЕК «Укренерго», ТОВ «ЧЕСМ» ТОВ «Прайм Логістик Груп»; іншими доказами у своїй сукупності.

Слідчим суддею встановлено, що матеріали кримінального провадження, що долучені до клопотання вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

На підставі зазначеного, слідчий суддя суд вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України та відхиляє заперечення сторони захисту в частині зазначення про необґрунтованість пред`явленої підозри.

Одночасно, слідчий суддя акцентує увагу сторони захисту на те, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінально-протиправних дій.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним ОСОБА_4 конкретних дій та доведеність його винуватості потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий суддя має право зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, СПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у їх вчиненні, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, враховуючи, що підозрюваний з пред`явленою йому підозрою категорично не погоджується та заперечує обставини викладені у повідомленні про підозру, що суттєво збільшує ризик його втечі, враховується слідчим суддею при оцінюванні ризику, слідчий суддя вважає доведеним прокурором існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду.

З урахуванням наведеного, посилання сторони захисту на відсутність ризику переховування підозрюваного ОСОБА_4 з огляду на те, що він одружений, має постійне місце роботи і проживання, з`являється за першим викликом, слідчий суддя визнає неспроможними, оскільки на даний час останній підозрюється у скоєнні, зокрема, особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, а тому мета щодо спроби переховування може виникнути у підозрюваного у будь який момент.

Проте, одночасно, слідчий суддя вважає, що наявні відносно міцні соціальні зв`язки зменшують ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя вважає доведеним стороною обвинувачення ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, з огляду на те, що він є директором ТОВ «Чорноморенергоспецмонтаж», має доступ до усієї документації товариства, а як зазначає сторона обвинувачення, наразі триває досудове розслідування кримінального провадження та заплановано проведення великого обсягу слідчих (розшукових) та процесуальних дій з метою отримання імовірних доказів вчинення кримінально-протиправних дій, які підозрюваний може знищити.

Також, оскільки підозрюваному ОСОБА_4 відомі анкетні дані свідка на показання якого сторона обвинувачення посилається в обґрунтування пред`явленої йому підозри та який в подальшому буде допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого незаконного впливу підозрюванимОСОБА_4 на свідка, схиляючи його до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім цього, при встановленні вказаного ризику, слідчий суддя приймає до уваги те, що наразі не допитані особи, зокрема, із числа службових осіб ТОВ «Чорноморенергоспецмонтаж», які можуть бути у цьому кримінальному провадженні свідками та яким може бути що-небудь відомо про обставини імовірного вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, відповідно до чого останній може впливати на таких осіб з метою надання ними неправдивих свідчень.

Ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні існує, оскільки є достатні підстави вважати, що підозрюваний може на них впливати, з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, одне з яких є особливо тяжким та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Наведені обставини свідчать про існування ризику вчинення підозрюваним ОСОБА_4 дій, направлених на незаконний вплив на свідків у вказаному кримінальному провадженні, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що перебування у статусі підозрюваного може викликати у ОСОБА_4 активні дії щодо впливу на свідків, з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки свідки безпосередньо судом допитані не були, а показання, що надавалися на досудовому розслідуванні, не можуть лягти в обґрунтуванні судових рішень, зважаючи на положення ч. 4 ст. 95 КПК України, враховуючи положення ч. 4 ст. 95 КПК України, згідно яких суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

Сторона обвинувачення в своєму клопотанні посилається також на наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на те, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, або продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Разом з тим, слідчий суддя погоджується із стороною захисту та вважає, що вказаний ризик не знайшов свого підтвердження під час розгляду клопотання, з огляду на те, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався і стороною обвинувачення не надано даних про те, що він має статус підозрюваного/обвинуваченого в рамках будь-якого іншого кримінального провадження.

У справі «Третьяков проти України» від 29.09.2011 року ЄСПЛ констатував «порушення ст. 5 КЗПЛ, зокрема, з огляду на те, що судом не було розглянуто можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою», у зв`язку із чим слідчий суддя вважає за необхідне розглянути можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Сторона обвинувачення, попри встановлені в судовому засіданні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, всупереч п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, жодним чином не обґрунтовує неможливість запобігання таким ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, зокрема, у вигляді застави.

Частиною 4 статті 194 КПК України передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Беручи до уваги обставини ймовірного вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, встановлені в судовому засіданні обставини щодо існування ризиків, а також стан здоров`я підозрюваного та наявність у нього відносно міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя прийшов до висновку, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному випадку є недоцільним, так як запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 можливо шляхом застосування запобіжного заходу до нього у вигляді застави.

В даному випадку слідчий суддя враховує те, що підозрюваний ОСОБА_4 активно допомагає Збройним силам України в умовах дії воєнного стану на території держави, що підтверджується грамотами та подяками, наданими стороною захисту.

Крім цього, слідчий суддя також враховує лист НЕК «УКРЕНЕРГО» відповідно до якого на теперішній час ТОВ «ЧЕСМ» залучено до виконання аварійно-відновлювальних робіт на об`єктах НЕК «УКРЕНЕРГО», що зазнали пошкоджень внаслідок ворожих обстрілів в Одеській, Миколаївській, Кіровоградській, Дніпропетровській, Запорізькій, Київській, Житомирській, Львівській та Харківській областях. Своєчасне відновлення об`єктові системи передачі зазначених вище регіонів, критично важливе для стабілізації електрозабезпечення споживачів, а також для дотримання безпеки виробництва, передачі, розподілу та постачання електричної енергії в Об`єднаній енергосистемі України. Безпосередня присутність на об`єктах НЕК «УКРЕНЕРГО», що відновлюються та відбудовуються, генерального директора ТОВ «ЧЕСМ» - ОСОБА_4 є обов`язковою та вкрай важливою, оскільки на відповідних виробничих нарадах і зустрічах здійснюється визначення обсягу пошкоджень і руйнувань об`єктів, обговорюються можливі рішення щодо їх термінового відновлення, а також спільно ухвалюються обґрунтовані та ефективні заходи щодо стабілізації роботи об`єктів системи передачі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 КПК України, - застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину становить від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Сторона обвинувачення просить визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі 3 757 600 гривень вказуючи на те, що вказаний випадок є виключним.

Дослідивши клопотання та долучені в обґрунтування матеріали, слідчий суддя з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, майнового та соціального стану підозрюваного ОСОБА_4 , доведених ризиків, передбачених п. п. 1-3 ст. 177 КПК України, вважає, що застава у максимальному розмірі, визначеному п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України буде цілком здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Так, при визначенні розміру застави слідчий суддя враховує наявність встановлених в судовому засіданні ризиків, передбачених п. п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, обставини їх вчинення та наслідки, які полягають у імовірно завданій шкоді державному бюджету в розмірі 3 757 600 гривень, стан здоров`я підозрюваного, його матеріальний стан та вважає, що застава у розмірі 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім чотириста) гривень, здатна у разі її внесення забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, а саме: вказаний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного під загрозою звернення застави в дохід держави.

За викладених обставин, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді застави.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 184, 193, 194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001112 від 09.08.2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім чотириста) гривень.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком до 21.05.2024 року, включно, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1. прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;

2. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3. утримуватися від спілкування зі свідками та іншим підозрюваним у даному кримінальному провадженні;

4. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Застава може бути внесена підозрюваним або іншою фізичною або юридичною особою (заставодацем) на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Роз`яснити підозрюваному, що він не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1