У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції з приміщення ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор»)

захисника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000391

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 жовтня 2023 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- обвинуваченого за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України,

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 жовтня 2023 року ОСОБА_6 засуджений:

- за ч. 2 ст.189 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

- за ч. 2 ст. 146 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

- за ч. 2 ст. 127 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати на проведення експертизи в розмірі 11 246 грн 56 коп.

Ухвалено строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з 31.10.2022. На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано обвинуваченому ОСОБА_6 у строк відбуття покарання строк тримання під вартою в період з 31.10.2022 до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить вирок змінити в частині призначеного покарання та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

На думку захисника, суд першої інстанції не врахував, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав себе винним, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, не змінював своїх показань, щоб щось приховати або уникнути відповідальності та покарання, здійснив певні дії виключно під тиском з боку ОСОБА_8 , побоюючись за своє життя та здоров`я та доньки та матері.

Крім того, судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_6 раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню доньку. Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не мають до нього жодних претензій матеріального та морального характеру, просили суд суворо його не карати та обрати покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Звертає увагу, що саме в той час, коли обвинуваченому інкриміновано вчинення вказаних злочинів, починаючи з вересня 2018 року, ОСОБА_6 мав проблеми зі здоров`ям, перебував після хірургічної операції, а тому фізично не міг вчиняти активних дій щодо потерпілих.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Починаючи з кінця вересня 2018 року ОСОБА_6 за попередньою змовою із Особою №1, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження та Особою №3, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, почали вимагати грошові кошти в сумі 2000 грн у ОСОБА_9 - мешканки с. Мигія, Первомайського району, Миколаївської області.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами потерпілої, Особа №1, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, за допомогою мобільного зв`язку періодично телефонувала ОСОБА_9 та у телефонній розмові чи при особистій зустрічі з потерпілою, разом зі своїми спільниками Особою №3, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження та ОСОБА_6 , систематично вимагали передачі грошових коштів на свою користь із застосуванням психологічного тиску, поступово збільшуючи суму, котра станом на 05.12.2018 складала 15000 грн.

При цьому, своєю протиправною поведінкою ОСОБА_6 , Особа №1, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження та Особа №3, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, змусили потерпілу ОСОБА_9 сприймати їх дії як реальну загрозу її життю та здоров`ю у випадку невиконання їх незаконних вимог.

Сприймаючи дані погрози як реальні, 17.11.2018 ОСОБА_9 була змушена написати розписку про неіснуючу позику в сумі 7000 грн, яку разом із своїм паспортом громадянина України передала особі №1, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження.

17.11.2018, близько 18:00 год., Особа №1, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, наказала своїм спільникам ОСОБА_6 , та Особі №3, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, привести ОСОБА_9 до його домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , так як остання не виконувала його злочинних вимог, щодо передачі на його користь грошових коштів.

Виконуючи вказівку Особи №1, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_6 та Особа №3, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, прийшли до будинку АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_9 .

Далі, супроводжуючи свої дії фізичним примусом, позбавивши ОСОБА_9 можливості обирати за своєю волею її місцезнаходження та фактично обмежуючи свободу переміщення потерпілої, ОСОБА_6 та Особа №3, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, привели останню до будинку АДРЕСА_2 , де мешкає Особа №1, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження.

На подвір`ї даного домоволодіння, ОСОБА_6 за попередньою змовою із своїми спільниками знову почали незаконно вимагати з потерпілої грошові кошти на користь Особи №1, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження.

Отримавши від ОСОБА_9 усну відповідь про неможливість виконання даних вимог, Особа №1, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, наказала ОСОБА_6 та Особі №3, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, підвісити потерпілу на дереві за допомогою мотузки, маючи на меті незаконне позбавлення її волі.

Виконуючи незаконні вимоги Особи №1, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, ОСОБА_6 зв`язав ноги потерпілій ОСОБА_9 , а Особа №3, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, перекинула в інший кінець мотузки через гілку на дереві, внаслідок чого підняла її над землею вниз головою. У такому положенні потерпілу ОСОБА_9 , тримали близько 30 хвилин, внаслідок чого остання не мала можливості обирати за своєю волею місце знаходження та вільно пересуватись.

Таким чином, ОСОБА_6 за попередньою змовою із Особою №3 та Особою №1, матеріали відносно яких виділено в окремі провадження, переслідуючи корисливий умисел, направлений на незаконне вимагання грошових коштів, всупереч волі ОСОБА_9 , незаконно позбавили її волі і тримаючи її у виснажливих для людського організму умовах, заподіяли їй фізичних страждань.

03.12.2018 близько 18:00 год. ОСОБА_6 за попередньою змовою із Особою №1, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження та Особою №3, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, на автомобілі ВАЗ 21099 червоного кольору із реєстраційним номером НОМЕР_1 , яким керувала Особа №1, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, приїхали до магазину «Фонтан», що розташований по вул. Первомайській в с. Мигія Первомайського району Миколаївської області, з метою незаконного позбавлення волі ОСОБА_10 , переслідуючи при цьому корисливий мотив, направлений на незаконне збагачення, шляхом незаконного вимагання у потерпілого грошей. У даний момент потерпілий ОСОБА_10 знаходився у зазначеному місці.

Здійснюючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 за попередньою змовою із Особою №1, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження та Особою №3, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, застосували відносно ОСОБА_10 насилля, яке виразилось у нанесенні неодноразових ударів кулаками і ногами по різним частинам тіла, внаслідок чого заподіяли потерпілому фізичний біль та тілесні ушкодження, подолавши його опір.

В подальшому, ОСОБА_6 разом із Особою №1, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження та Особою №3, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, помістили ОСОБА_10 до багажника зазначеного автомобіля проти волі останнього, внаслідок чого незаконно позбавили його волі та повезли у невідомому для нього напрямку.

Після цього, приїхавши до будинку АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_11 , обвинувачений ОСОБА_6 за попередньою змовою із своїми вищевказаними спільниками завели потерпілого ОСОБА_10 до погребу, розташованого на території зазначеного домоволодіння, зачинили його ззовні, де утримували потерпілого проти його волі до наступного ранку. При цьому, ОСОБА_10 був позбавлений можливості обирати за своєю волею місцезнаходження та фактично обмежений свободою переміщення.

Крім того, 04.12.2018 близько 8:00 год. Особа №1, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, за попередньою змовою із ОСОБА_6 та Особою №3, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, переслідуючи корисливий мотив, направлений на незаконне збагачення, шляхом незаконного вимагання у ОСОБА_10 грошей, приїхали на автомобілі ВАЗ 21099 червоного кольору із реєстраційним номером НОМЕР_1 до будинку ОСОБА_11 ( АДРЕСА_4 ). Спочатку Особа №1, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, разом із своїми вищевказаними спільниками вивели ОСОБА_10 з погребу і завели до однієї з кімнат житлового будинку, розташованого на території зазначеного домоволодіння, де продовжили незаконно вимагати у потерпілого грошові кошти, застосовуючи відносно нього фізичне насильство у вигляді нанесення чисельних ударів руками, ногами, палицями, гумовими шлангами по різним частинам тіла. При вчиненні зазначених протиправних дій Особа №1, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, наказав Особі №3, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, залишатись разом із ОСОБА_10 , щоб останній не втік, а сама, за попередньою змовою із ОСОБА_6 , маючи на меті більш ефективне досягнення результату незаконного збагачення, поїхали на автомобілі ВАЗ 21099 із реєстраційним номером НОМЕР_1 до місця мешкання ОСОБА_12 , який являється знайомим потерпілого ОСОБА_10 .

Після цього Особа №1, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження із ОСОБА_6 привезли ОСОБА_12 до будинку АДРЕСА_3 , де, застосовуючи до нього безпосередній вплив фізичним примусом, позбавляючи його керувати своїми вчинками, надали йому плоскогубці, за допомогою яких наказали вирвати зуб ОСОБА_10 .

Будучи під безпосереднім впливом фізичного примусу з боку Особи №1, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, ОСОБА_6 та Особи №3, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, внаслідок якого керування своїми вчинками було неможливим, ОСОБА_12 , не бажаючи здійснення таких дій та настання відповідних наслідків, взяв плоскогубці та вирвав один зуб з верхньої щелепи потерпілого ОСОБА_10 .

При цьому, ОСОБА_6 та Особа №3, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, тримали потерпілого по боках, а Особа №1, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження знаходилась поруч, керуючи діями останніх.

Потерпілому ОСОБА_10 заподіяно: закрита черепно-мозкова травма, яка проявилася струсом головного мозку, посттравматичний правобічний перфоративний отит, травматична екстракція першого зуба верхньої щелепи справа, синець правої гомілки, садна і синці голови, тулуба і кінцівок.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, в період часу з 03 грудня 2018 року по 04 грудня 2018 року, ОСОБА_6 за попередньою змовою із Особою №1, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження та Особою №3, відносно якої матеріали виділено в окреме провадження, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, почали вимагати грошові кошти в сумі 5000 грн у мешканця с. Мигія Первомайського району Миколаївської області - ОСОБА_10 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вимогу незаконного отримання грошових коштів потерпілого, ОСОБА_6 разом зі своїми вищевказаними спільниками, в усній формі, висловлювали погрози фізичною розправою на адресу ОСОБА_10 , що супроводжувалось нанесенням йому тілесних ушкоджень та фізичних страждань, тим самим своєю протиправною поведінкою ОСОБА_6 , Особа №1, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження та Особа №3, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, змусили потерпілого ОСОБА_10 сприймати їх дії як реальну загрозу його життю та здоров`ю у разі невиконання їх незаконних вимог.

Судом першої інстанції ОСОБА_6 визнаний винним у:

-вимозі передачі чужого майна (вимагання), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та його дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 189 КК України;

-незаконному позбавленні волі, вчиненого з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань, та його дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 146 КК України;

-незаконному позбавленні волі, вчиненого з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань, та його дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 146 КК України;

-катуванні, тобто умисному заподіянні сильного фізичного болю шляхом нанесення інших насильницьких дій з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать їх волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, та його дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 127 КК України.

-вимозі передачі чужого майна (вимагання), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та його дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 189 КК України;

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 вважав вирок суду законним та обґрунтованим, просив залишити його без змін.

Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повідомлені про дату та час апеляційного розгляду. Їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд встановив таке.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень є правильними. Дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані судом першої інстанції за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України.

З огляду на межі вимог апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються, апелянтом не оспорюються. Тому, висновки суду першої інстанції в цій частині, відповідно до вимог ч. 2 ст. 404 КПК України, не обговорюються.

Покарання ОСОБА_6 призначено відповідно до вимог ст. 50, 65 КК України, в межах санкцій ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України, зокрема: за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 127 КК України у мінімальному розмірі, а за ч. 2 ст. 146 КК України - у розмірі, який не є максимальним.

Суд першої інстанції достатньо врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, два з яких є тяжкими та такими, що супроводжувались заподіянням фізичних страждань потерпілим (ч. 2 ст. 127 КК України), а також враховано обставини вчинення кримінальних правопорушень.

Також, при призначенні покарання ОСОБА_6 враховані дані про його особу, а саме те, що за місцем проживання обвинувачений характеризується негативно, не має постійної роботи, існує за рахунок тимчасових заробітків, має на утриманні неповнолітню дитину, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 02.10.2017.

Обставинами, які пом`якшують покарання, визнано визнання вини, щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, і те, що обвинувачений ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності. Обставини, які обтяжують покарання, не встановлено.

Колегія суддів зауважує, що обвинувачений ОСОБА_6 визнаний винним за ч.2 ст. 146 КК України за обвинуваченням у незаконному позбавлені волі потерпілої ОСОБА_9 , вчиненому 17 листопада 2018 року.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 двічі оголошувався у розшук з 04.03.2019 до 18.06.2019 (на підставі постанови слідчого СВ Первомайського ВП), та з 20.10.2022 до 01.11.2022 (на підставі ухвали Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.10.2022 (т. 1 а.п. 25, 64, 105).

Тому, перебіг строку давності притягнення до кримінальної відповідальності зупинився у зазначені періоди, а строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 146 КК України не минув.

Призначене ОСОБА_6 покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Щодо доводів захисника, який просить про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, колегія суддів вважає ці вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, відсутні підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на підставі вимог ст. 75 КК України, про що просить апелянт.

Хоча обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину (яка мешкає з матір`ю), визнав вину та щиро розкаявся, про що зазначив апелянт, але ці дані щодо особи обвинуваченого та обставини, які пом`якшують покарання, достатньо враховані при призначенні покарання за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України.

Окрім того, зазначені дані про особу винного не знижують тяжкості й підвищеної суспільної небезпечності злочинів, вчинених за обставин, встановлених судом першої інстанції. Колегія суддів враховує обставини кримінального провадження, а саме, що у ході злочинної діяльності обвинувачений ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, керуючись корисливим мотивом, жорстоко і цинічно піддавав потерпілих фізичним стражданням, зокрема шляхом підвішування потерпілої ОСОБА_9 за ноги на дереві, вниз головою; виривання плоскогубцями зуба потерпілому ОСОБА_10 , поміщення потерпілих на тривалий час у виснажливі для людського організму умови.

Характер дій обвинуваченого ОСОБА_6 свідчить про його стійку антисоціальну поведінку та про його підвищену небезпеку для суспільства.

Що стосується думки потерпілих, то в суді потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 заявили, що не мають до ОСОБА_6 претензій майнового характеру, просили не позбавляти волі. Але, всупереч доводам апелянта, думка потерпілих не є вирішальною, з урахуванням даних про особу винного, який характеризується негативно та перебуває на обліку у лікаря нарколога.

За такого, доводи захисника про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, не відповідатиме в повній мірі принципу невідворотності покарання, яке має бути співмірним тяжкості вчиненого.

Тому, колегія суддів вважає що виправлення ОСОБА_6 неможливо без відбування реального покарання, отже, відсутні підстави для його звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, відсутні.

Вирок суду першої інстанції є законним, вмотивованим та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 424, 532 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_13