Єдиний унікальний номер № 273/808/23
Провадження № 1-кп/0285/335/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року м. Звягель

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження та інші учасники судовому провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000315

за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баранівка Житомирської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, не працюючого, з професійно-технічною освітою, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19.02.2023 року близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи разом з ОСОБА_6 поблизу приміщення АТ Райффайзен банк по вул. Соборності в м. Баранівка Звягельського району Житомирської області, зі слів ОСОБА_5 дізнався код доступу до її банківської картки, оскільки остання звернулася до ОСОБА_6 про допомогу у знятті коштів у банкоматі.

Помітивши, що з технічних причин ОСОБА_6 , після зняття частини коштів з банківської картки ОСОБА_5 , не зміг повернути банківську картку і вона залишилася у банкоматі, у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення грошових коштів з банківської картки ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою збагачення, достовірно знаючи, що по всій території України Указом України № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. введено воєнний стан, термін дії якого наразі продовжено, ОСОБА_4 , під приводом надання допомоги у повернення картки, пішов до банкомату АТ Райффайзен Банк, який розташований по АДРЕСА_2 , усвідомлюючи, що за його діями ніхно не спостерігає, умисно, таємно ввів код доступу до банківської картки № НОМЕР_1 , що знаходилася у банкоматі, таємно зняв кошти у сумі 2 000 грн, заховав їх у кишені та повернув банківську картку ОСОБА_5 , таким чином, умисно, таємно викрав грошові кошти у розмірі 2000 грн.

У подальшому ОСОБА_4 розпорядився грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на вище вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та надав покази, що він зайшов у приміщення та зняв кошти у розмірі 2000 грн із банківської картки ОСОБА_5 в банкоматі. Затим останній картку повернув та повідомив, що банкомат не працює. У вчиненому розкаюється, просив суворо не карати, кошти потерпілій повернув.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести у її відсутності, оскільки за станом здоровя та похилим віком не може зявитися до суду, заподіяна злочином шкода їй відшкодована повністю, претензій до обвинуваченого не має, просила його суворо не карати.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розумів зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, а також у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження у зв`язку з чим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного та на підставі допиту обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, та його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому покарання, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування шкоди заподіяної злочином.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжували б покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, відсутність матеріальних та моральних претензій з боку потерпілої, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, за місцем проживання характеризувався негативно, на обліку у психоневрологічному та наркотичному відділенні не перебуває, раніше не судимий, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, бо вважає саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень у майбутньому.

Крім того, призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 із застосуванням вимог ст. 75 КК України буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Речові докази та судові витрати у справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Арешт на майно не накладався.

Запобіжний захід не застосовувався та суд не вбачає підстав його застосування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 66, 67 КК України, ст. ст. 100, ч. 3 ст. 349, 368, 370, 373, 374, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

Покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1