"09" травня 2024 р. Справа № 363/1874/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року м. Вишгород

Слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 , захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді клопотання слідчого відділення розслідувань злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородского РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000348 від 07.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Іванків Київської області, громадянина України, працюючого на посаді оператора газової котельні в Іванківському ліцеї №2 Іванківської селищної ради, одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду надійшло клопотання слідчого відділення розслідувань злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородского РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000348 від 07.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України , в якому просять застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з можливістю визначення розміру застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних громадян.

В обґрунтування вимог клопотання зазначено, що в ході досудового розслідування встановлено, що в невстановлений час, але не пізніше 2024 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, за невстановлених обставин, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виник спільний злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та незаконний збут наркотичних засобів. З метою реалізації вказаного спільного злочинного умислу між останніми розроблено злочинний план, відповідно до якого ОСОБА_4 здійснюватиме придбання наркотичних засобів, після чого за адресою свого місця проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , здійснюватиме подрібнення, висушування та розфасовування частин та фрагментів стовбурів від росли конопель («канабіс») в поліетиленові зіп-пакети з пазовими застібками, після чого незаконно придбаний в таким спосіб особливо небезпечний наркотичний засіб, за вимогою ОСОБА_8 передаватиме останньому, з метою збуту особам які мають потребу в їх вживання, а отриманий від збуту наркотичних засобів прибуток розподілятимуть між собою, окрім того, вказані особи досягли домовленості, що подальші свої злочинні та протиправні дії направленні на отримання прибутку від незаконного збуту наркотичних засобів.

В подальшому, у невстановлений час та місці, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , отримав від останнього замовлення на збут наркотичного засобу, особі яка надала згоду на участь у проведенні оперативної закупки наркотичного засобу, яка обрала собі анкетні дані « ОСОБА_9 » та щодо якої застосовано заходи безпеки, з якою ОСОБА_8 під час листування в мережі «Вайбер» 05.03.2024 о 14 годині 17 хвилин, узгодили умови придбання у останнього особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, попередньо обумовивши місце зустріч, а саме поблизу кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , після чого, ОСОБА_4 передав ОСОБА_8 чотири поліетиленові пакети з пазовими застібками, в яких містилася особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, який попередньо розфасував ОСОБА_4 , з метою подальшого його збуту « ОСОБА_9 ».

Так, 19.03.2024, близько 13 години 52 хвилин, « ОСОБА_9 » прибув до попередньо обумовленого місця зустрічі з ОСОБА_8 , де передав останньому грошові кошти у сумі 1450 (одна тисяча чотириста п`ятдесят гривень) за придбання наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабіс, та « ОСОБА_9 », в свою чергу отримав від ОСОБА_8 4 (чотири) прозорі зіп-пакети з пазовими застібками, в середині яких містилась речовина рослинного походження, зеленого кольору, яка відповідно до висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 0,85 г., 0,83 г., 0,86 г., 0,84 г. Загальна маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) складає 3,38 г., яка відповідно до списку 1 Таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів - є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, масами канабісу в пакетах (в перерахунку на висушену речовину) 0,85 г., 0,83 г., 0,86 г., 0,84 г., тобто загальною масою канабісу (в перерахунку на висушену речовину) складає 3,38 г., що відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу» - становить менш, ніж невеликий розмір, яку незаконно збув ОСОБА_8 за вищевказаних обставин.

Після чого, 19.03.2024, в період часу з 14 години 40 хвилин до 14 години 48 хвилин в смт Іванків Київської області працівниками Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області у покупця (особою зі зміненими анкетними даними відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні»)вилучено 4 полімерні пакети з пазовими защібками та вмістом речовини рослинного походження, яку ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 , незаконно збув під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки покупцю.

07.05.2024 року ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

08.05.2024, за погодження з прокурором Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та вручено її письмову копію.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України, санкція за яке передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, а відтак розуміючи, що у разі визнання його винним у вчиненні вказаного злочину йому загрожує покарання виключно у виді позбавлення волі, через що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Окрім того, під тяжбою отримання покарання, останній може переховування від органів досудового розслідування та суду, чим унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України;

- п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, що має істотне значення для встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення, оскільки на даний момент в ході досудового розслідування не встановлено точне місце придбання, зберігання, спосіб наркотичного засобу, однак встановлено перелік майна на яке можливо, з метою забезпечення конфіскації накласти арешт, а тому перебуваючи на волі останній може вплинути як на встановлення вказаних обставин так на і вказані речі, тобто продати, подарувати, знищити останні або спотворити їх якості, тощо;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 у зв`язку з наданням копій матеріалів кримінального провадження, так як останні додані в обґрунтування вказаного клопотання, останньому відомі анкетні данні, місця проживання свідків у вказаному кримінальному провадженні, а тому Він може незаконно впливати на свідків у вказаному проваджені, які надавали викривальні покази щодо нього, а відтак підозрюваний, перебуваючи на свободі матиме можливість незаконно впливати на них, таким чином перешкоджати повному та об`єктивному проведенню як досудового розслідування так і встановленні судом істини у справі, так як відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

- п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто незаконно впливати на осіб, які на теперішній час не допитані як свідки, однак яким можуть бути відомі відомості щодо обставин вчиненого ним даного кримінального правопорушення, так вказані особи могли бути особами, які здійснювали незаконне придбання наркотичних засобів у ОСОБА_4 ;

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 може продовжити скоєння кримінального правопорушення, оскільки враховуючи розвиток ринку сфери послуг, Інтернету, наявність засобів зв`язку останній, може дистанційно продовжувати вчиняти злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Таким чином, враховуючи вищезазначені ризики та встановлені обставини які враховуються під час обрання запобіжного заходу, орган досудового розслідування (сторона обвинувачення) переконана, що є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 .

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання в повному обсязі уточнив, що просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Захисники підозрюваного ОСОБА_4 адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора. Зауважили, що підозра є необґрунтованою, ризики не доведені.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку своїх захисників.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею зазначається наступне.

З матеріалів клопотання встановлено, що відділенням розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області розслідується кримінальне провадження № 0000348 від 07.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

07.05.2024 року ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

08.05.2024, за погодження з прокурором Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та вручено її письмову копію.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано наступні докази: рапорт о/у Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, протокол огляду та вручення грошових коштів та протокол огляду особи - передача грошових коштів від 19.03.2024 року, протокол огляду від 19.03.2024 року, висновок експерта №СЕ-19/111-24/18806-НЗПРАП, протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 19.03.2024 року, протокол за результатами проведення контролю за вчиненням злочину (у формі оперативної закупки) від 20.03.2024 року, протокол за проміжковими результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 11.04.2024 року; протокол огляду та вручення грошових коштів від 07.05.2024 року; протокол огляду особи - передача грошових коштів від 07.05.2024 року; протокол огляду від 07.05.2024 року, протоколи обшуку від 07.05.2024 року та інші матеріали.

Слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий, поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Враховуючи наведену вище практику Європейського Суду з прав людини та не вирішуючи питання доведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу, підозра в розумінні вимог ст.ст. 177, 178 КПК України є обґрунтованою.

З урахуванням вищевикладеного та повідомленої ОСОБА_4 підозри слідчий суддя погоджується, що є достатні підстави вважати про наявність ризиків, які передбачені пунктами 1-5 статті 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Однак, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд при вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

За таких обставин, враховуючи наявність ризиків, передбачених пунктами 1-5 статті 177 КПК України, особу ОСОБА_4 , який зі слів в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, має постійне місце проживання, яке співпадає з реєстрацією, одружений, працює на посаді оператора газової котельні в Іванківському ліцеї №2 Іванківської селищної ради та за місцем роботи характеризується позитивно, що в своїй сукупності свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваного за місцем проживання, те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, а також не доведення стороною обвинувачення недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, слідчий суддя вважає, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає частковому задоволенню.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що сама тільки тяжкість покарання, яка загрожує підозрюваному, у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннь, не може бути беззаперечною підставою для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового засідання. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт у певний період доби забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків, а отже клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити частково та застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 183,184,193,194,309 КПК України,слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділення розслідувань злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородского РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000348 від 07.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України стосовно ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби в межах строку досудового розслідування, тобто до 08 липня 2024 року включно.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 з 21:00 години по 07:00 годину залишати житло розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , окрім розумного фактичного часу необхідного для прибуття за викликом слідчого, прокурора, суду, перебування в органах досудового слідства, суду й участі в слідчих та процесуальних діях в кримінальному провадженні, судових засіданнях, надання невідкладної медичної допомоги в закладах охорони здоров`я та в інших невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя чи здоров`я в умовах воєнного стану.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду в цьому кримінальному проваджені;

- повідомляти слідчого, прокурора,суд про зміну місця проживання;

- утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні;

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Підозрюваного ОСОБА_4 негайно звільнити з-під варти та зобов`язати прибути до місця свого проживання до 21:00 години цієї доби.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Зобов`язати Вишгородське РУП ГУНП в Київській області негайно поставити на облік ОСОБА_4 щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Вишгородське РУП ГУНП в Київській області.

Ухвала діє до 08 липня 2024 року включно.

Повний текст ухвали проголошено 10 травня 2024 року о 15 годині 10 хвилин.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1