Справа № 606/1965/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000145, внесеного 01.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянки України, неодруженої, із середньою освітою, непрацюючої, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше судимої, востаннє:

20.04.2023 вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за ч.4 ст.185КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовля угоду про визнання винуватості від 25.06.2024 у даному кримінальному провадженні,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 01.05.2023 № 254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 № 3057-IX), строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20.05.2023 продовжено строком на 90 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, 25.06.2023 приблизно о 15:10 год. ОСОБА_3 , яка є раніше судимою за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, перебувала у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_1 , де здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_6 . У той час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим для неї майном, а саме шампунем «Dove Therapy» Інтенсивне відновлення об`ємом 400 мл., шампунем «Pantene» Аква Лайт, об`ємом 400 мл. та шампунем «Elseve» розкіш 6 олій, об`ємом 400 мл.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 25.06.2023 близько 15:10 год. в умовах воєнного стану ОСОБА_3 , будучи раніше судимою за вчинення умисних злочинів проти власності, перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_1 , де здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_6 , скориставшись тим, що за нею ніхто не спостерігає та її дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи умисно, таємно, переслідуючи корисливі цілі, з метою особистого збагачення взяла із прилавку магазину шампунь «Dove Therapy» Інтенсивне відновлення об`ємом 400 мл., вартістю 140 грн., шампунь «Pantene» Аква Лайт, об`ємом 400 мл., вартістю 131 грн., та шампунь «Elseve» розкіш 6 олій, об`ємом 400 мл., вартістю 149 грн., заховала їх під одяг: два шампуні під светр, у який була одягнена, 1 шампунь у капюшон светра. З викраденим майном ОСОБА_3 пройшла повз касу магазину та покинула приміщення магазину «Копійочка», не оплативши товар, після чого викраденим розпорядилась на власний розсуд.

Своїми умисними діями, ОСОБА_3 спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 420 грн.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та в умовах воєнного стану.

Згідно заяви від 25.06.2024 потерпілий ОСОБА_6 надав згоду прокурору на укладення між ним та обвинуваченою угоди про визнання винуватості.

25.06.2024 в м. Теребовля Тернопільської області прокурор Теребовлянської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 уклали угоду про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні.

В угоді про визнання винуватості сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно з угодою ОСОБА_3 повністю визнала свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення з врахуванням беззастережного визнання нею своєї винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а сам: за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України приєднати частково невідбуту частину покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.04.2024 та призначити остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 5 (п`ять) років та 2 (двох) місяців позбавлення волі.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України та отримана згода ОСОБА_3 на призначення узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Прокурор у судовому засіданні просить угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання, оскільки при її укладенні були дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої ОСОБА_3 не має, завдані збитки йому відшкодовано, також надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 просить вказану угоду затвердити і призначити їй узгоджену міру покарання. Пояснила, що угода укладена добровільно, вона повністю розуміє права, надані їй законом, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, норми ч.4 ст.474 КПК України, беззастережно визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала зазначену угоду про визнання винуватості, просить її затвердити, зазначивши, що угода укладена добровільно та відповідає вимогам, встановленим нормами Кримінального процесуального кодексу України.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченої та захисника, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом з`ясовано, що обвинувачена повністю розуміє свої права, передбачені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені ч.2 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. Потерпілий надав письмову згоду прокурору на укладення угоди.

Також суд, у відповідності до вимог ч.6 ст.474 КПК України, встановив та переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам законодавства, дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та в умовах воєнного стану.

Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачена спроможна виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкціям ч.4 ст.185 КК України.

Також, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.

Отже, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що укладена 25.06.2024 між прокурором та обвинуваченою угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченої, яка раніше судима, востаннє вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.04.2023 за ч.1 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.5 ст.12 КК України є тяжким злочином та обставини, які пом`якшують покарання.

Як обставини, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої відповідно достатті 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_3 слід призначити покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 25.06.2024.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

У цьому кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 06.09.2023 до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із правом внесення застави. 22.12.2023 було внесено заставу та 22.12.2023 ОСОБА_3 була звільнена з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

Суд зазначає, що обвинувачена взята під варту в іншому кримінальному провадженні та на час ухвалення даного вироку утримується в ДУ «Чортківська установа виконання покарань №26"».

Таким чином, з 06.09.2023 по 22.12.2023 включно ОСОБА_3 утримувалася під вартою у цьому кримінальному провадженні та на підставі ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення слід зарахувати ОСОБА_3 у загальний строк покарання, враховуючи, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні у вигляді застави обвинуваченій ОСОБА_3 слід залишити без змін, до набрання вироку законної сили.

Відповідно до ч.11 ст.182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Враховуючи вказане, внесена заставодавцем застава підлягає поверненню заставодавцю після набрання вироком законної сили.

Керуючись статтями 314, 373, 374, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 червня 2024 року, укладену в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000145 від 01.07.2023, між прокурором Теребовлянської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.04.2023, та остаточно призначити покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання строк тримання під вартою ОСОБА_3 під час досудового розслідування та судового розгляду у цьому кримінальному провадженні з 06.09.2023 по 22.12.2023 включно, із розрахунку - один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді застави з покладеними обов`язками до набрання вироком законної сили залишити без змін, після набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді застави з покладеними обов`язками - скасувати.

Заставу, визначену ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 18.12.2023 у розмірі 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн. 00 коп., внесену за обвинувачену ОСОБА_3 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Тернопільській області - повернути заставодавцю ОСОБА_7 відповідно до ст. 182 КПК України, після набрання вироком суду законної сили.

Речові докази у справі:

- відеозаписи з камер спостереження з приміщення магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що в АДРЕСА_1 , а саме відеофайли під назвами "Теребовля 1 вхід і вхід_х264", "Теребовля 1_краде мама_х264(1)", "Теребовля №1_Ір-камера 4_1", "Теребовля №1_Ір-камера5_ВИХОДИТЬ", "Теребовля№1_Ір-камера5_1", Теребовля №1_Ір-камера11_БЕРЕ", "Теребовля №1_Ір-камера11_Теребовля №1_203052614", які знаходяться на оптичному диску "CMDR47G - CFMWMO3-500165DG0106" з відповідними маркувальними надписами - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000145 від 01.07.2023.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі її подання - після прийняття рішення Тернопільським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1