Єдиний унікальний номер судової справи №678/323/24
Номер провадження №1-кс-678-150/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, яке подане слідчим СВ ВП №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 05 березня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 1 ст. 209 КК України, щодо підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Рохни Вінницької області та жителя АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, раніше не судимий,

ВСТАНОВИВ:

27 березня 2024 року до суду надійшло клопотання, за змістом якого у першій декаді лютого 2024 року, в денний період часу, ОСОБА_5 найняв за усною домовленістю працівників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , та ввівши їх в оману про законність вчинених ним дій, запропонував останнім здійснити порубку дерев породи тополя з подальшим їх трелюванням, кряжуванням, та перевезенням.

Надалі, ОСОБА_5 , діючи разом з вищезгаданими особами, приїхали до ділянки автодороги С230509 «Плюшки - Вовковинці» км 0+000 - км 4+000 (дві сторони) на території Вовковинецької селищної ради, між населеними пунктами с. Кайтанівка та селище Вовковинці, Хмельницької області де ОСОБА_5 всупереч ст. 66 Конституції України, ст. 67, 69 Лісового кодексу України, ст.38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», використовуючи бензопилу марки «CRAFT-TEC» зеленого кольору, за допомогою працівників, шляхом спилювання здійснив незаконну порубку 20 дерев породи тополя до ступеня припинення росту, відділивши стовбур дерев від коріння, різного діаметру (38,1 см., 46,1 см., 52 см., 57,5 см., 59 см., 60 см., 62 см., 66 см., 68 см., 71,5 см., 72 см., 74 см., 76 см., 77 см., 77,5 см., 77,5 см., 85, 95 см., 95 см., 96 см.), які на місці звалювання були ними очищені від суччя та хлистів, а стовбури вказаних дерев поперечно розпилені на частини для одержання лісоматеріалів (сортиментів), а саме колод та за допомогою трактора марки ЮМЗ - 6 АКЛ д.н.з. НОМЕР_1 з причепом марки 2 ПТС-4 д.н.з. НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_5 транспортовані до належної ОСОБА_5 пилорами, розташованої в селищі Вовковинці по АДРЕСА_1 .

Внаслідок вказаних протиправних дій, які виразилися у незаконній порубці 20 дерев породи тополя, ОСОБА_5 , через зниження якості атмосферного повітря, погіршення породного складу, якісного стану, водоохоронних, екологічних властивостей та захисних функцій захисних лісових насаджень, негативну зміну лісогосподарських умов у захисних лісових насадженнях ділянки автодороги С230509 «Плюшки - Вовковинці» км 0+000 - км 4+000 (дві сторони) на території Вовковинецької селищної ради, між населеними пунктами с. Кайтанівка та селище Вовковинці, Хмельницької області, спричинив тяжкі наслідки навколишньому природному середовищу, які відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №665 від 23.07.2008 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» становлять 540 002,50 грн.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконній порубці дерев у захисних лісових насадженнях, що спричинили тяжкі наслідки, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 246 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 продовжуючи свою злочинну діяльність, з метою легалізації незаконно набутих колод дерев породи тополя, які отримав внаслідок незаконної порубки, перебуваючи у будівлі майстерні (пилорами), розташованої в селищі Вовковинці по АДРЕСА_1 в першій половині лютого 2024 року, вказав ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які не були обізнані в незаконному походженні колод дерев породи тополя, розпиляти вказані колоди на дошки та у подальшому збити з них дерев`яні щити для вантажів (піддони) в кількості 150 штук, тобто фактично їх використав та зміни їхню форму.

Всього ОСОБА_5 з описаної вище незаконної порубки дерев, в результаті якої заподіяно майнову шкоду навколишньому природному середовищу на загальну суму 540 002,50 грн. виготовив піддони, які упродовж лютого 2024 року на ринках міста Хмельницького продав невстановленим особам 150 дерев`яних щитів для вантажів (піддони) по 1000 грн. за штуку, а всього на загальну суму 150 000 грн., тобто фактично ними розпорядився.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у використані, розпорядженні майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі вчинення правочину з таким майном, зміна форми (перетворення) такого майна, вчинені особою, яка знала, що таке майно повністю одержано злочинним шляхом, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 209 КК України.

Ініціатор клопотання зазначає, що з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості, беручи до уваги тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, враховуючи особу правопорушника та усі наведені вище обставини, які у своїй сукупності можуть об`єктивно вплинути на хід досудового розслідування та його подальший розгляд у суді, є необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту з 23 год. до 06 год. із покладенням на нього передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подане клопотання, з підстав, наведених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 просить обрати більш м`який запобіжний захід, передбачений КПК України.

Захисник ОСОБА_6 підтримує думку свого підзахисного та просить обрати більш м`який запобіжний захід, оскільки наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не підтверджено.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріли, додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

В силу ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, обмеження прав особи може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 1, 2, ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

26 березня 2024 року у зв`язку з достатністю здобутих доказів під час досудового розслідування, ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 1 ст. 209 КК України.

При обранні запобіжного заходу, судом враховується, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 1 ст. 209 КК України, за які законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років, усвідомлює тяжкість висунутої підозри, а також, те, що йому загрожує реальне покарання у виді позбавлення волі та його реальне відбування у місцях позбавлення волі, що дає обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, є наявний обґрунтований ризик того, що підозрюваний вчинятиме тиск, як психологічного так і фізичного характеру, шукаючи будь - які можливі шляхи впливу на свідків у вказаному провадженні спонукаючи до зміни ними показів або відмови від дачі показів, з метою уникнення кримінальної відповідальності або ж її пом`якшення (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність ризиків: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, тобто ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_5 є пенсіонером та особою похилого віку, те, що він має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, характеризується позитивно, раніше не судимий. При цьому, доказів наявності ризиків, передбачених п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України суду не надано.

Крім того, в ході судового розгляду не знайшов підтвердження той факт, що ОСОБА_5 є фізичною особою підприємцем, та те, що він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий (що згідно п. 8 ч. 1 ст. 177 КПК України є обставиною, що враховується при обранні запобіжного заходу). Також згідно повідомлення про підозру та змісту клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту зазначено, що ОСОБА_5 отримав від Державної установи «Служба місцевих доріг Хмельниччини» ордер (дозвіл) №6-Л від 16.01.2024 на право виконання робіт з експлуатації утримання (видалення порослі кущів до 8 см, та обрізка гілля «кронування» - видалення крони дерев), проте згідно долучених матеріалів такий дозвіл отримав не підозрюваний ОСОБА_5 , а його син - ОСОБА_5 .

Крім того, у матеріалах клопотання відсутні документи, які би підтверджували вартість реалізації виготовлених дерев`яних піддонів, тобто неналежним чином встановлена їхня вартість, адже згідно пояснень підозрюваного ОСОБА_5 їхня реалізаційна вартість складала 100 гривень, а не 1000 гривень, як про це зазначено у клопотанні.

Таким чином, обставини, які зазначені у клопотанні, частково не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Так, як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 п. 1 п.п. «с» Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Враховуючи викладене, на думку суду, вказані обставини не є підставою для обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки такий запобіжний захід не кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що належна процесуальна поведінка підозрюваного може бути забезпечена за умови застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 181, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати до Відділу поліції №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, прокурора та суду, залежно від стадії кримінального провадження за першим викликом;

- не відлучатися за межі Хмельницького району Хмельницької області без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування з свідками у вказаному кримінальному провадженні, крім як у присутності слідчого, прокурора та суду в ході проведення слідчих дій та судового розгляду.

Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Строк покладених на підозрюваного обов`язків - до 24 травня 2024 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали для виконання направити начальнику відділу поліції №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1

Слідчий суддя ОСОБА_1