ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року

м. Київ

справа № 759/6411/23

провадження № 51-4484км23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

заявника ОСОБА_5 ,

представника заявника - адвоката ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 19 червня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги.

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом апеляційної інстанцій обставини

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 12 квітня 2023 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову дізнавача ВД Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 від 06 грудня 2022 року про закриття кримінального провадження № 0001288.

Це рішення ОСОБА_5 оскаржив в апеляційному порядку та просив апеляційний суд поновити йому строк на оскарження цього рішення.

Київський апеляційний суд ухвалою від 19 червня 2023 року відмовив заявнику в поновленні пропущеного строку.

Своє рішення апеляційний суд обґрунтував тим, що розгляд скарги слідчим суддею проводився за участю ОСОБА_5 , а відтак останній був обізнаний щодо змісту прийнятого рішення та порядку його оскарження.

При цьому апеляційний суд визнав безпідставними доводи про необізнаність заявника з мотивами ухваленого рішення та зазначив, що не вбачає об`єктивних підстав вважати підтвердженими обставини на які він посилався у клопотанні про поновлення пропущеного строку, які перешкодили йому оскаржити ухвалу слідчого судді в передбачений законом строк.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі заявник ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу апеляційного суду через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у цьому суді.

На обґрунтування своїх вимог зазначає, що 12 квітня 2023 року було проголошено лише резолютивну частину ухвали слідчого судді, а з повним текстом ухвали та з мотивами прийнятого рішення він ознайомився 19 квітня 2023 року після отримання копії ухвали в суді, що завадило йому подати апеляційну скаргу в передбачений законом строк і є поважною причиною.

З огляду на це вважає, що суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив йому в поновленні пропущеного строку.

Позиції сторін у провадженні

У судовому засіданні ОСОБА_5 , його представник - адвокат ОСОБА_6 та прокурор підтримали вимоги касаційної скарги і просили оскаржувану ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Мотиви Суду

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та доводи, наведені в касаційній скарзі, дійшла висновку про таке.

Відповідно до вимог ст. 370 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Забезпечення права на апеляційний перегляд судового рішення є однією з основних засад судочинства. Ці правові норми конкретизовано в пунктах 1, 2, 17 ст. 7 КПК, де вказано, що зміст і форма кримінального провадження повинні узгоджуватися з загальними засадами кримінального провадження, в тому числі і з забезпеченням права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 395 КПК апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів із дня її оголошення.

Згідно з ч. 3 ст. 395 КПК, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

За правилами ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_5 був присутній у судовому засіданні при розгляді його скарги слідчим суддею 12 квітня 2023 року, а відтак за правилами ст. 395 КПК строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді у такому випадку для нього рахується від цієї дати.

18 квітня 2023 року ОСОБА_5 подав до районного суду заяву про видачу йому повного тексту ухвали і наступного дня отримав її копію.

Із апеляційною скаргою на це рішення він звернувся до апеляційного суду 20 квітня 2023 року та одночасно заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, яке аргументував несвоєчасним отриманням повного тексту ухвали слідчого судді і необізнаністю з мотивами прийнятого рішення.

Відповідно до правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеного у постанові від 27 травня 2019 року (справа № 461/1434/18, провадження № 51-6470кмо18), у випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали. У випадку необізнаності заінтересованих осіб з мотивами прийнятого рішення ця обставина за їх клопотанням може бути визнана поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження та підставою для його поновлення.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто ті, що не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, які унеможливлювали своєчасне звернення особи до суду у визначений законом строк. У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строку на оскарження судового рішення, такі обставини і чи дійсно вони є непереборними.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 27 березня 2019 року (справа № 127/17092/18), особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому під час вирішення питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінка особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), й інші доречні обставини.

У своєму рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом із тим питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває у межах дискреційних повноважень національних судів і такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи є обґрунтовані підстави для поновлення строків на оскарження судового рішення та чи виправдовують вони втручання у принцип «res judicata» (принцип юридичної визначеності).

При ухваленні рішення про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції діяв із додержанням вимог статей 113, 116, 117 та п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК у їх взаємозв`язку.

Наведені заявником у касаційній скарзі обґрунтування не свідчать про наявність у нього об`єктивних перешкод для реалізації права на подання апеляційної скарги у визначений законом строк, а тому відсутні підстави вважати, що вказані ним причини пропуску цього строку є поважними.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які би перешкодили чи могли перешкодити апеляційному суду ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення, під час касаційної перевірки оскаржуваної ухвали колегією суддів не встановлено.

Ухвала апеляційного суду є належним чином обґрунтованою та вмотивованою і за змістом відповідає вимогам статей 370, 399, 419 КПК.

З урахуванням наведеного підстав для задоволення касаційної скарги ОСОБА_5 колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 433, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного суду від 19 червня 2023 року про відмову у задоволенні його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3