Провадження № 1-кс/761/9055/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1 відділення 2 відділу 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 , погоджене прокурором третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000312 від 04.04.2024

ВСТАНОВИЛА

В провадження слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1 відділення 2 відділу 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 , погоджене прокурором третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000312 від 04.04.2024.

Клопотання мотивоване тим, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000312 від 04.04.2024 за підозрою гр. ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

У клопотанні слідчий зазначає, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні громадянином України умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації та підтримки рішень; добровільної підготовки та передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

05.04.2024 об 13 год. 04 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку, передбаченому п. 6 ч. 1 ст. 615, п.1, 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

Цього ж дня ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Відповідно до довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві спільної часткової власності в розмірі 2/3 частки належить житлова квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий у клопотанні зазначає, що з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, наявності обставин, які підтверджують, що незастосування заборони відчуження, розпорядження та користування майном, призведе до зникнення, втрати, перетворення, передачі, відчуження цього майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, необхідно накласти арешт на майно належне ОСОБА_7 .

У судове засідання слідчий не з`явився, будучи належним чином повідомлений, в той же час на електронну адресу суду надійшла заява за підписом старшого слідчого в ОВС 2 відділу 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_8 , у якій останній просив розглянути клопотання про арешт майна без його участі, зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити за обставин викладених в матеріалах клопотання, а також долучив витяг з реєстру нерухомості.

Володілець майна, на яке слідчий просить накласти арешт, у судове засідання не викликався, з огляду на положення ч.2 ст. 172 КПК України, також суддя враховує, що майно щодо якого вирішується питання про арешт майна не є тимчасово вилученим.

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, документи, що надійшли на адресу суду, слідча суддя приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи із наступного.

Слідчою суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000312 від 04.04.2024 за підозрою гр. ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

05 квітня 2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

При вирішенні клопотання слідчого про арешт майна слідча суддя враховує, що санкція ч.1 ст. 111-2 КК України, за якою ОСОБА_7 , повідомлено про підозру, передбачає покарання у виді конфіскації майна, а тому, з метою забезпечення виконання вироку суду в частині можливої конфіскації майна, та зважаючи на наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно може бути перетворено або відчужене, клопотання слідчого підлягає задоволенню з підстав, визначених п.3 ч.2 ст. 170 КПК України.

Доказів настання невиправданих негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у межах даного клопотання слідчого, слідчою суддею не встановлено.

Враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, викладене вище обґрунтування, слідча суддя дійшла висновку про часткове задоволення клопотання та накладення арешту на майно, відомості щодо належності якого підтверджені слідчим, шляхом заборони розпорядження ним, з огляди на приписи ст. 173 КПК України, в іншій частині клопотання залишити без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 309, 395 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на:

2/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01), із забороною розпорядження.

В іншій частині клопотання залишити без задоволення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідча суддя ОСОБА_9