Справа № 352/948/23
Провадження № 11-кп/4808/183/24
Категорія ст. 185 ч. 4 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано - Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Тисменицького районного суду від 26 січня 2024 року, відносно ОСОБА_8 за ст. 185 ч.4 КК України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано - Франківськ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз 29.05.2019 року Івано - Франківським міським судом за ч.2, ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки,-

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , вважає вирок суду від 26.01.2024 року незаконним та необґрунтованим, оскільки суд першої інстанції призначив її підзахисному надто суворе покарання.

Зазначає, що покарання у виді арешту на 5 місяців за скоєний злочин, з урахування доказів (посвідчення інваліда 1 групи ОСОБА_10 батька засудженого), який перебуває на його утриманні, і за яким доглядає ОСОБА_8 є занадто суворим і позбавить можливості доглядати батька інваліда. Окрім цього, при призначенні покарання судом першої інстанції не в повній мірі враховано пом`якшуючі обставини, а саме повне визнання вини, щире каяття, та думку потерпілої, яка немає до обвинуваченого претензій та просила його суворо не карати.

Просить змінити вирок Тисменицького районного суду від 26.01.2024 року та призначити ОСОБА_8 більш м`яке покарання у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України.

Вироком суду від 26.01.2024 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України та з врахуванням положень ст. 69 КК України, призначено йому покарання у виді арешту на строк п`ять місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 вказано рахувати з моменту фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_8 процесуальні витрати на користь держави, на залучення експертів за висновок судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/109-23/2903-ТВ від 07 березня 2023 року в розмірі 755 грн. 12 коп.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України 24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє по цей час.

ОСОБА_8 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і в період не знятої та не погашеної у встановленому законом порядку судимості, повторно вчинив корисливий злочин.

ОСОБА_8 за допомогою мобільного додатку «Bolt», на автомобілі марки «Renault» моделі «Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , надавав послуги пасажирських перевезень на території Івано-Франківської області.

Так, 12 лютого 2023 року о 18 год. 32 хв., ОСОБА_8 , для надання послуги із пасажирського перевезення за викликом ОСОБА_11 - до АДРЕСА_2 , прибув за адресою: АДРЕСА_3 .

Цього ж дня, о 19 год. 01 хв., прибувши на вул. Т. Шевченка, неподалік житлового будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_11 розрахувалась за надану послугу та попрямувала до місця свого проживання, при цьому забувши на задньому пасажирському сидінні автомобіля, належний їй мобільний телефон. Побачивши, що ОСОБА_11 залишила вказаний телефон без нагляду, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на його таємне викрадення.

Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, а також усвідомлюючи, що даний предмет, а саме мобільний телефон належить одному із клієнтів та розуміючи, що ця особа може повернутись за цією річчю, щоб поновити контроль над своїм майном, ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон марки «Tecno», POP 5 LTE моделі «Tecno BD4a» у корпусі синього кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 вартістю 2817 грн. із сім- картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 вартістю 100 грн., без грошових коштів на рахунку.

Після цього, ОСОБА_8 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим мобільним телефоном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 2917 грн.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 , підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити, а вирок суду змінити та призначити обвинуваченому більш м`яке покарання не пов`язане з позбавленням волі;

- прокурор з приводу поданої апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 заперечив, просив залишити її без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вирок суду, слід змінити, з наступних підстав.

Згідно вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з вироку, висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами, яким суд дав всебічну, повну й об`єктивну оцінку.

Доводи наведені в апеляційній скарзі захисником ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 про суворість покарання та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості скоєного правопорушення, колегія суддів визнає обґрунтованими.

При цьому суд не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин й дані про особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_8 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується по місцю проживання, на утриманні має батька інваліда 1 групи ОСОБА_10 , на обліку в лікаря психіатра не перебуває, однак перебуває на обліку в лікаря нарколога з 02.08.2010 року з діагнозом : розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності. А також думку потерпілої, яка претензій до обвинуваченого немає та просила суд першої інстанції його суворо не карати.

Вказані пом`якшуючі обставини стали обґрунтованою підставою для застосування ст. 69 КК України і дають підставу для пом`якшення йому покарання.

Крім того, апеляційний суд бере до уваги те, що згідно із Законом № 3342-IX від 23.08.2023 року покарання у виді арешту може застосовуватись лише до військовослужбовців. Цим же законом введено інший вид покарання - пробаційний нагляд, який є м`якшим покаранням за арешт.

Пробаційний нагляд не пов`язаний з обмеженням свободи особи і буде достатнім для виправлення і запобігання вчинення обвинуваченим нових правопорушень.

За наведеного, вирок суду підлягає зміні в частині призначеного покарання, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_9 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405,407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Вирок Тисменицького районного суду Івано - Франківської області від 26 січня 2024 року змінити в частині покарання і призначити ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1-3 ч.2 ст. 59-1 КК України.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5