печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8162/24-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Каридія» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0006084, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Каридія» звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва в порядку ст. 174 КПК України із клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений 08.05.2018 ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова у справі № 461/3021/18, а саме на: транспортний засіб КАМАЗ, модель 65115, самоскид-С, шасі № НОМЕР_1 .

Обґрунтовуючи клопотання, адвокат зазначає, що вказаний арешт накладено необґрунтовано та у ньому подальша потреба відпала. Арешт було накладено в межах кримінального провадження № 0004208 від 06.10.2017, яке в подальшому було об?єднано з кримінальним провадженням № 0006084 з присвоєнням номеру останнього. ТОВ «Каридія» придбала вказаний самоскид 27.12.2016 у ТОВ «Клячанівське», тобто майно було придбане до вчинення злочину та реєстрації кримінального провадження, окрім того, вказані товариства не є фігурантами кримінального провадження. Протягом 5 років (з моменту вчинення злочину) законність права власності на транспортний засіб ТОВ «Каридія» жодною особою не оскаржувалась. Окрім того, адвокат зазначає, що клопотання про арешт майна третьої особи було подане слідчим за погодженням із прокурором, тобто неуповноваженою особою. З урахуванням викладеного, заявник просить задовольнити клопотання та скасувати арешт з транспортного засобу.

У судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Прокурор, слідчий у судове засідання не з?явились. Офіс Генерального прокурора та Головне слідче управління Національної поліції України, повідомлені про місце, дату та час розгляду справи належним чином, жодних заяв щодо розгляду клопотання слідчому судді не надходило.

З урахуванням викладеного, принципів диспозитивності кримінального провадження та розумності строків, слідчий суддя вважає, що стороні обвинувачення було надано достатньо часу та можливостей для реалізації свого права для участі в розгляді клопотання або ж повідомлення своєї процесуальної позиції по суті клопотання шляхом подання до суду заперечень, а тому обґрунтовані підстави для відкладення розгляду відсутні, неявка прокурора, слідчого, що повідомлені належним чином, розгляду клопотання по суті не перешкоджає.

Вислухавши особу, що звернулась із клопотанням, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя надходить наступних висновків.

Слідчим управлінням ГУ Національної поліції у Львівській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004208 від 06.10.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 361, ч. 1 ст. 343, ч. 1 ст. 388 КК України.

З ухвали Галицького районного суду м. Львова від 27.06.2022 (справа № 461/3021/18) вбачається, що дане кримінальне провадження направлено по підсудності для подальшого розслідування в Головне слідче управління Національної поліції України та приєднано до кримінального провадження №0006084. Таким чином, розгляд вказаного клопотання здійснюється слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08.05.2018 (справа № 461/3021/18) накладено арешт на ряд транспортних засобів, зокрема, на: транспортний засіб КАМАЗ, модель 65115, самоскид-С, шасі № НОМЕР_1 , шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавленням права відчужувати, користуватись та розпоряджатись майном, яке на праві приватної власності належить ТОВ «Мрія Центр».

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на наведену норму закону в даному випадку обов`язок доказування того, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, покладено на особу, що звернулась із клопотанням про скасування арешту.

При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для скасування арешту.

Статтями 7, 16 КПК України визначено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно положень статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series A N 296-A, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, п. п. 49-62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", п. п. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягнути (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Накладаючи арешт на майно, слідчий суддя, окрім іншого, врахував правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особами кримінального правопорушення, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, та дійшов висновку про арешт майна з метою забезпечення збереження майна у якості речових доказів.

Слідчий суддя враховує, що кримінальне провадження, в якому накладено арешт, було відкрите 06.10.2017 (об`єднане кримінальне провадження триває з 2015 року), а арешт майна накладено 08.05.2018.

Після спливу більше п`яти років з часу накладення арешту на майно слідчому судді не надано доказів, що будь-кому повідомлено про підозру у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу № 2/16/М5 від 27.12.2016 ТОВ «Каридія» придбало у СТОВ «Клячанівське» вантажний самоскид, марки-КАМАЗ, модель 65115, ік випуску 2007р., шасі (рама. кузова) № НОМЕР_1 , номер НОМЕР_2 , об?єм двигуна 10850 см. куб., колір оранжевий. Вказаний автомобіль відповідно до акту прийому-передачі 28.12.2016 СТОВ «Клячанівське» передало ТОВ «Каридія».

Прокурор, слідчий у кримінальному провадженні в судове засідання з розгляду клопотання про скасування арешту майна не з`явилися та доводів представника власника майна щодо непричетності ТОВ «Каридія» та/або її посадових осіб до кримінального правопорушення, що розслідується, та добросовісності набуття майна не спростував.

Крім того, сам по собі факт визнання певного майна речовим доказом у кримінальному провадженні не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Водночас ні прокурор, ні слідчий в судове засідання не з`явились та не навели обставин, яким чином вказане майно може бути використано в якості речового доказу, які сліди розслідуваного злочину на собі містить, не доведено наявність будь-яких фактичних даних (доказів), відповідно до яких залишається нагальною необхідність у збереженні накладеного арешту на майно ТОВ «Каридія».

З урахуванням наведених представником власника майна доводів, тривалості застосування заходу забезпечення кримінального провадження - арешту майна (з 08.05.2018), того, що орган досудового розслідування не вважав за необхідне заперечити доводи клопотання, вважаю наявними підстави для скасування арешту як такого, в застосуванні якого відпала потреба.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 392 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Каридія» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0006084 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений 08.05.2018 ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова у справі № 461/3021/18, а саме на: транспортний засіб КАМАЗ, модель 65115, самоскид-С, шасі № НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1