Справа № 754/3651/24
У Х В А Л А

Іменем України

14 березня 2024 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Калинівка Броварського району Київської області, українцю, громадянину України, офіційно не працевлаштованому, неодруженому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 .

Клопотання слідчого обґрунтовується тим, що у провадженні СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000553 від 12 березня 2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Згідно клопотання слідчого, у невстановлений досудовим слідством час, місці та спосіб у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на реалізацію протиправної діяльності в сфері незаконного придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовину «PVP», з метою збуту.

Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , незаконно придбав за невстановлених обставин, в невстановленої досудовим розслідування особи особливо небезпечну психотропну речовину «PVP», після чого за невстановлених обставин переніс її за місцем свого фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 та почав незаконно зберігати з метою подальшого збуту.

12 березня 2024 року приблизно о 16 год. 45 хв. ОСОБА_5 був зупинений працівниками поліції по АДРЕСА_2, в ході обшуку у останнього було виявлено 5 пакунків, в одному з яких було виявлено та вилучено особливо небезпечну психотропну речовину «PVP», загальною масою 73, 464 г., що є особливо великим розміром, яку останній незаконно придбав та зберігав при собі з метою подальшого збуту.

13 березня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюється у вчинення особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна, обізнаний з анкетними даними свідків, маючи на меті уникнення від кримінальної відповідальності може незаконно впливати на них, не працює, не має стабільного джерела доходу.

Розгляд клопотання розпочато за минуванням трьох годин з моменту вручення підозрюваному копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити за наведених в ньому підстав.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 просила відмовити в застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просила застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у виді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника та просив обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Вислухавши прокурора, захисника, підозрюваного, допитавши в судовому засіданні свідка сторони захисту ОСОБА_8 , вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які визначені ст. 178 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

При цьому слідчим суддею прийнято до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема те, що обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку. Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилався слідчий у клопотанні та прокурор в судовому засіданні, та позицію захисту, слідчий суддя враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому, при визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний, обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому.

Так, слідчий суддя вважає обґрунтованим стороною обвинувачення ризики, передбачені п. 1, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення та вважає, що такі дії є цілком вірогідними, враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких та відповідальність за вчинення якого передбачена виключно у вигляді позбавлення волі, офіційно непрацевлаштований, не має стабільного джерела доходу. Наведена обставина у виді безальтернативності та тяжкості покарання, на переконання слідчого судді, сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. А відтак приходить до висновку, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду є реальним.

Слідчий суддя також приймає до уваги підвищену супільну небезпеку злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а саме злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, що також дає підстави для висновку, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Щодо іншого ризику, на який послався слідчий в клопотанні, такого як можливість незаконного впливу на свідків сторони обвинувачення, то будь-яких доказів на підтвердження вказаного слідчому судді не надано, а тому такі твердження є лише припущеннями.

При цьому слідчий суддя при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного враховує дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має визначенге місце проживання, ряд захворювань, позитивно характеризується за місцем навчання, проживання.

Однак зазначені стороною характеризуючі відомості не усувають встановлених слідчим суддею ризиків та не є достатнім стримуючим фактором для запобігання їх реалізації.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Враховуючи викладені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є таким, що підлягає задоволенню, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що застосування іншого менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти вказаним ризикам.

У зв`язку з наявністю обставини, передбаченої п.5 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення застави підозрюваному у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183,184, 193,194,196, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 10 травня 2024 року (включно).

Строк тримання під вартою рахувати з часу його фактичного затримання - з 16 год. 45 хв. 12 березня 2024 року.

Строк дії ухвали - до 10 травня 2024 року (включно).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя -