УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1928/24

16 травня 2024 року

Слідчий суддя Костопільського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 ,

вивчивши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 , який представляє інтереси ОСОБА_3 , щодо незаконного затримання в порядку ст.206 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

16 травня 2024 року в провадження слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , який представляє інтереси ОСОБА_3 , щодо незаконного затримання в порядку ст.206 КПК України, в якій просить слідчого суддю негайно доставити із Рівненського полігону ОСОБА_3 до слідчого судді для з`ясування законності затримання, витребувати із Рівненського полігону матеріали (особову справу) складені відносно затриманого та зобов`язати Рівненський полігон негайно звільнити з-під варти громадянина України ОСОБА_3 .

В обґрунтування скарги покликається на те, що 09.05.2024 року представники ІНФОРМАЦІЯ_1 вручили ОСОБА_3 повістку про прибуття останнього до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 13.05.2024 року на 14 год. 00 хв. Однак, 10.05.2024 року близько 17 год. 00 хв., коли ОСОБА_3 прогулювався з своєю матір`ю на території солених озер у смт. Солотвино, Тячівського району, Закарпатської області біля бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_3 », до них під`їхав автомобіль з працівниками ДПС України і з невідомих причин затримали ОСОБА_3 та примусово відвезли його до відділення інспекторів прикордонної служби ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б). Далі, працівники ІНФОРМАЦІЯ_5 примусово відвезли гр. ОСОБА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_6 , а в подальшому відвезли його у військову частину АДРЕСА_1 , де посадові особи відмовилися його прийняти у зв`язку з тим, що документи не в порядку. Вказує, що на цей час ОСОБА_3 перебуває під силовим контролем представників ЗСУ на території Рівненського полігону. Зазначає, що ОСОБА_3 не проходив ВЛК, не підписував ніяких документів, присягу не прийняв, військову форму не одягав та має проблеми із здоров`ям.

З покликанням на ст.206 КПК України просить слідчого суддю задоволити подану скаргу.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно п.10 ч.1 ст.3 КПК України кримінальне провадження досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Так, відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 2 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Зі змісту вказаних норм Кодексу вбачається, що розгляду в порядку ст.206 КПК України підлягають скарги, які виникають із кримінально-правових відносин, а зокрема у разі затримання особи та її утримання в межах кримінального провадження за відсутності відповідного рішення суду.

При цьому слідчий суддя враховує, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч.2 ст.102, п.1, 17, 20 ч.1 ст.106 Конституції України, Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022, оголошено про проведення загальної мобілізації.

Відповідно до ч.5 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Тобто, службові (посадові) особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки здійснюють повноваження, у даному випадку, щодо призову громадян на військову службу під час мобілізації і нормами кримінального процесуального законодавства не наділені повноваженнями на здійснення затримання в рамках кримінальної юрисдикції.

За вказаних скаржником адвокатом ОСОБА_2 , обставин, вбачається, що ОСОБА_3 не є затриманою особою в розумінні кримінально-процесуального законодавства, а тому повноваження слідчого судді на вказані правовідносини не поширюються.

Слідчий суддя також враховує, що призов громадян на військову службу під час мобілізації не є позбавленням особи права на свободу та особисту недоторканість гарантоване Конституцією України, а є обов`язком громадянина України на захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Також, скаржником не долучено до матеріалів скарги жодних доказів на підтвердження відкритого кримінального провадження щодо порушення прав, свобод та інтересів ОСОБА_3 та не долучено копії протоколу затримання останнього. Окрім того, жодних доказів того, що ОСОБА_3 перебуває саме на території Рівненського полігону, суду також надано не було.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що у разі порушення прав чи інтересів ОСОБА_3 службовими (посадовими) особами територіального центру комплектування та соціальної підтримки при здійсненні ними своїх повноважень, пов`язаними із мобілізацією, останній не позбавлений права звернутись для судового захисту із адміністративним позовом до компетентного адміністративного суду, а у разі вчинення щодо нього протиправних дій, що містять ознаки кримінальних правопорушень до правоохоронного органу із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо: скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу та скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

Враховуючи вищенаведене слідчий суддя вважає, що скаргу адвоката ОСОБА_2 , подану в порядку ст.206 КПК України, слід повернути особі, яка її подала.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.170, 171, 173, 174 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 , який представляє інтереси ОСОБА_3 , щодо незаконного затримання в порядку ст.206 КПК України - повернути скаржнику.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддяОСОБА_1