ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), захисника ОСОБА_6 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07 березня 2024 року у кримінальному провадженні №00000125,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07 березня 2024 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів терміном до 05 травня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

На таке рішення захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу із проханням скасувати ухвалу суду.

Вважає, що продовження дії найбільш суворого запобіжного заходу, який має винятковий характер, істотно обмежує конституційні права і свободи людини і громадянина, по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_7 є незаконним і необгрунтованим.

При цьому зазначає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 розглянуте судом формально, без належної оцінки фактичних обставин щодо необхідності обрання такого запобіжного заходу.

Судом не враховано, чи дійсно прокурор навів прямі конкретні докази на підтвердження того, що, перебуваючи на свободі, ОСОБА_7 буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Провадження№11-кп/822/146/24 Головуючий у І станції: ОСОБА_8

Категорія: ст.422-1 КПК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1

На думку апелянта, ОСОБА_7 пред`явлене неконкретне обвинувачення, за фабулою якого він вчинив злочини у співучасті з невизначеними досудовим слідством особами, не зважаючи на перевірені і підтверджені заяви ОСОБА_7 про наявність у нього алібі за ч.4 ст.28, ст.121 ч.2 КК України

Твердить про необгрунтованість та тенденційність обвинувачення ч.4 ст.28, ч.4 ст.189, ч.2ст.255 КК України, штучність створення доказів обвинувачення за ч.1 ст.263КК України.

Вважає,що суд зіслався на ризики, які є здогадами і припущеннями та не доведені доказами, наданими стороною обвинувачення.

Ризик того, що ОСОБА_7 буде переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином не

грунтується на конкретних фактичних даних та не кореспондується з даними

про особу обвинуваченого,який має соціальні зав`язки,не судимий, позитивно характеризується,має високі досягнення у спорті, постійне місце проживання та сім`ю..

Також припущенням вважає ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих, оскільки доказів цього ризику прокурором не наведено.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу, доводи прокурора про відсутність підстав для скасування судового рішення, дослідивши матеріали провадження та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Встановлено, що у провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці перебуває кримінальне провадження №00000125 відносно обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 255, ч. 1 ст. 263 КК України.

27.07.2023 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 28.07.2023 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово продовжувався.

07 березня 2024 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці обвинуваченому продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою до 05 травня 2024 року включно без визначення розміру застави.

Судова колегія вважає правильними висновки районного суду, що передбачені ст.177 КПК України ризики, які були заявлені на час обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились та продовжують існувати, а застосування більш м`яких запобіжних не забезпечить в повній мірі виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Із матеріалів,які можуть бути предметом дослідження апеляційного суду відповідно до ст.422-1 КПК України, вбачається,що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів.

Зокрема, ОСОБА_7 пред`явлене обвинувачення в участі у злочинній організації(ч. 2 ст. 255 КК України), в умисному тяжкому тілесному ушкодженні,вчиненому групою осіб, у складі злочинної організації, що спричинило смерть потерпілого(ч.4 ст.28 ч. 2 ст. 121 КК України),у вимаганні з погрозою вбивства потерпілого та його близьких родичів,а також із застосуванням насильства, вчинене повторно організованою групою, у складі

злочинної організації( ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189 КК України), у придбанні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу( ч. 1 ст. 263 КК України).

Суд правильно вказав,що обвинувачення у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів,за які законом встановлені суворі покарання у виді позбавлення волі у разі визнання винуватим,може бути мотивом та підставою переховуватися від слідства та суду для обвинуваченого,який,як зазначив суд,не має міцних соціальних зв`язків.

За фактичними обставинами пред`явленого обвинувачення,злочини щодо потерпілих вчинялись із застосуванням насильства,погрозою його застосування та погрозою вбивства,а один із потерпілих внаслідок злочину від отриманих тілесних ушкоджень помер.

Суд зважив,що ОСОБА_7 пред`явлене обвинувачення у скоєнні,у тому числі, корисливих злочинів у складі сталої злочинної організації,яка діяла протягом тривалого періоду часу,починаючи з 2015 року, зі зв`язками у кримінальному середовищі.

Зважив суд і на те,що ОСОБА_7 не працює,не має офіційного джерела доходів.

На спростування доводів захисника,інші учасники злочинної організації, зазначені у обвинувальному акті як особи 1-4,встановлені,однак перебувають у розшуку та матеріали щодо них виділені у окреме провадження.

Місцезнаходження цих осіб невідоме правоохоронним органам,однак може бути відоме обвинуваченому.

Окрім того, суд правильно врахував,що потерпілі та свідки у цьому провадженні судом не допитані,оскільки судовий розгляд по суті не розпочався,а суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, або якщо хід та результати допиту фіксувались за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

Викладені обставини свідчать про продовження існування ризикі,що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілих,свідків,вчиняти інші кримінальні правопорушення,а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Апеляційний суд враховує,що,встановлюючи наявність ризиків,на які посилається сторона обвинувачення,суд керується стандартом переконання «достатні підстави», який є значно нижчим у порівнянні зі стандартами доказування «обґрунтована підозра» і «поза розумним сумнівом».

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню або судовому розгляду

Отже,суд,належним чином врахувавши усі ті обставини,із якими закон пов`язує вирішення питання про продовження запобіжного заходу,обгрунтовано вирішив,що більш м`які запобіжні заходи не будуть здатні на цьому етапі провадження запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Посилання захисника на те, що пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення грунтується на штучно створених доказах, є предметом перевірки під час судового розгляду по суті, у ході якого суд першої інстанції вирішить питання щодо винуватості чи невинуватості ОСОБА_7 .

З підстав,передбачених п.п.1,4 ч.4 ст.183 КПК України, районний суд обгрунтовано не визначив розмір застави.

Отже,постановлена судом ухвала про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання ОСОБА_7 є законною і обгрунтованою,а тому апеляційну скаргу захисника необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419,422-1 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07 березня 2024 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3