справа № 208/3639/24
№ провадження 1-кп/208/395/24
ВИРОК

Іменем України

06 травня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному провадженні обвинувальний акт, затверджений 30.04.2024 року у кримінальному провадженні № 0000159 внесене 25.04.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, у відношенні:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, громадянки України, освіта професійно-технічна, не заміжньої, не працюючої, на утриманні неповнолітніх дітей не маючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судима,

обвинуваченої у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

встановив:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

16.04.2024 приблизно о 18.00 год., ОСОБА_2 , перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_2 , побачила у свого знайомого ОСОБА_3 належний останньому спортивний велосипед «NishikiManiac», та у ОСОБА_2 раптово виник прямий протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, а саме: на заволодіння вказаним велосипедом.

З метою реалізації свого умислу, 16.04.2024 приблизно о 18.00 год., ОСОБА_2 перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, не маючи намір в подальшому повертати вказаний велосипед, попрохала у ОСОБА_3 належний йому спортивний велосипед «NishikiManiac» щоб поїхати до знайомої. Взявши належний ОСОБА_3 спортивний велосипед, вартістю 2317,28 (дві тисячі триста сімнадцять) гривень 28 копійок, під приводом поїздки до знайомої зникла з поля зору потерпілого та поїхала у невідомому напрямку, після чого назад велосипед не повернула, та в подальшому розпорядилась вказаним майном, на власний розсуд, чим завдала ОСОБА_3 майнову шкоду на суму 2317,28 грн.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

01.05.2024 року до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_2 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України у якому міститься клопотанням Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява підозрюваної ОСОБА_2 від 30.04.2024 року, складена в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- заяву потерпілого ОСОБА_3 про відсутність заперечень відповідно до п.2 ч.3 ст.302 КПК України, згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному порядку за обвинуваченням ОСОБА_2

- матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0000159 від 25.04.2024 року.

Як видно з наданих матеріалів, на час надходження обвинувального акту до суду щодо ОСОБА_2 запобіжний захід в цьому кримінальному провадженні не обирався.

Ураховуючи зазначене, суд уважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Відповідно до частин 1, 2, ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч.3 ст.381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п.2 ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України Про судоустрій та статус суддів суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

Діючи відповідно до вимог частин 1, 2 ст.17, статей 369-371, 374, ч.3 ст.381, ч.2 ст.382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які неоспорюються учасниками судового провадження.

Зокрема, з обвинувального акту вбачається, що досудовим розслідуванням було встановлено, що 16.04.2024 приблизно о 18.00 год., ОСОБА_2 , перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_2 , побачила у свого знайомого ОСОБА_3 належний останньому спортивний велосипед «NishikiManiac», та у ОСОБА_2 раптово виник прямий протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, а саме: на заволодіння вказаним велосипедом. З метою реалізації свого умислу, 16.04.2024 приблизно о 18.00 год., ОСОБА_2 перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, не маючи намір в подальшому повертати вказаний велосипед, попрохала у ОСОБА_3 належний йому спортивний велосипед «NishikiManiac» щоб поїхати до знайомої. Взявши належний ОСОБА_3 спортивний велосипед, вартістю 2317,28 (дві тисячі триста сімнадцять) гривень 28 копійок, під приводом поїздки до знайомої зникла з поля зору потерпілого та поїхала у невідомому напрямку, після чого назад велосипед не повернула, та в подальшому розпорядилась вказаним майном, на власний розсуд, чим завдала ОСОБА_3 майнову шкоду на суму 2317,28 грн.

Установлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачена ОСОБА_2 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акту за її відсутності.

Окрім того, обвинувачена ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Саме з підстав викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, а саме: у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство).

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_2 установлено, що обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання останнього є щире каяття. Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_2 , відповідно до ст.67 КК України, відсутні.

Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що як свідчать матеріали досудового розслідування, ОСОБА_2 беззаперечно визнавала свою винуватість, співпрацювала з органом досудового розслідування, повністю повідомила про обставин вчинення кримінального правопорушення, а також надала дозвіл на спрощений розгляд кримінального провадження. Наведені відомості є достатніми, аби вважати дії ОСОБА_2 як каяття (щирий жаль з приводу вчинення кримінального проступку та осуд своєї поведінки), а отже підставою для врахування їх як обставину, що пом`якшує покарання. Також суд бере до уваги, що і державне обвинувачення в особі прокурора ОСОБА_4 вважає наявність такої обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття, та вказана в обвинувальному акті.

4. Мотиви призначення покарання.

Суд уважає, що підстави застосування статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

При призначені ОСОБА_2 покарання, суд також враховує, що обвинуваченою скоєно кримінальне правопорушення, яке відповідно до ч.2 ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_2 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації.

Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч.1 ст.368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

З урахуванням викладених обставин по справі, особистості обвинуваченої, яка не працює, в силу ст..89 КК України раніше не судима, тяжкості вчиненого кримінального проступку, повернення майна потерпілій особі, відсутності цивільного позову, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливо шляхом призначення ОСОБА_2 покарання у виді громадських робіт. Такий вид покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального проступку, конкретним його обставинам, та сприяти виправленню засудженої і запобігання вчинення нею нових злочинів та відповідає положенням статей 65-68 КК України.

На думку суду, залучення до такого виду призначеного покарання створить процес позитивних змін, які відбуваються в особистості та створюють готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченої запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченої.

Кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_3 завдано майнову шкоду на суму 2317 гривень 28 копійок, яку відшкодовано в повному обсязі шляхом повернення майна. Цивільний позов в ході досудового розслідування не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експертів склали 200 гривень 00 копійок за проведену судову товарознавчу експертизу №1591 від 29.04.2024 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 376, 381, 382, 395 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити їй покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Запобіжний захід в цьому кримінальному провадженні не обирався.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відшкодування витрат на залучення експерта 200 (двісті) гривень 00 копійок на користь держави за проведення судової товарознавчої експертизи №1591 від 29.04.2024 року (а.с.60 т.1).

Речові докази:

- специфікацію до договору № DNZ-12.85702.0/88855 від 16.04.2024 зберігати в матеріалах справи;

- оптичний диск, з відеозаписом зробленим під час укладання договору № DNZ-12.85702.0/88855 від 16.04.2024 в приміщенні відокремленого підрозділу № НОМЕР_1 ПТ «ЛОМБАРД «ГАРАНТ» «ІМЕРІАЛ» за адресою: АДРЕСА_3 - зберігати в матеріалах справи;

- спортивний велосипед Nishiki Maniac, розмір коліс - 26, який передано потерпілому ОСОБА_3 на відповідальне збереження відповідно до розписки (а.с.48 т.1) залишити за належністю потерпілому ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження, що відповідає вимогам ч.4 ст.382 КПК України.

Суддя ОСОБА_1