КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-кп/4809/245/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 125 (106) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2024 року м. Кропивницький

Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

при участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

представника потерпілої сторони адвоката ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

цивільного позивача ОСОБА_11 ,

переглянула у відкритому судовому засіданні, за апеляційною скаргою адвокатки ОСОБА_7 , яка здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_8 , вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.01.2024, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сальськ Ростовської області, громадянина України, не одруженого, із середньо-спеціальною освітою, безробітного, інваліда 3 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,не судимого,

визнано винуватим та засуджено до покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі 40 (сорок) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день ухвалення вироку становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Ухвалено задовольнити частково цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 975 (дев`ятсот сімдесят п`ять) гривень у рахунок відшкодування майнової шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням та 7 000 (сім тисяч) гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням.

Ухвалено відмовити у задоволенні цивільного позову про відшкодування моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням ОСОБА_11 до ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винуватим за вчинення: умисного легкого тілесного ушкодження.

Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_8 06 червня 2023 року близько 20-00 години перебував в будинку за адресою: АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_10 , де між ними виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до раніше знайомої ОСОБА_10 виник умисел на спричинення їй тілесних ушкоджень. Реалізовуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх діянь, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 , докладаючи значної фізичної сили, умисно завдав потерпілій ОСОБА_10 кулаком лівої руки один удар в область правої щоки та один удар по правій вушній раковині, в результаті чого спричинив їй легкі тілесні ушкодження у вигляді синців на правій щоці, правій вушній раковині.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , яка здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_8 , просить змінити вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_10 до обвинуваченого, відмовивши у стягненні на користь потерпілої майнової шкоди, а розмір стягуваної моральної шкоди зменшити до 1 000 гривень. В іншій частині захист пропонує залишити вирок без змін.

Свої вимоги обґрунтовує наступними вимогами.

Судом не належно досліджено та оцінено долучені до цивільного позову документи, а саме ксерокопії квитанцій.

Дані документи нечитабельні, вони неналежної якості, з них неможливо зробити висновок про дійсну суму, витрачену потерпілою на лікування.

Моральна шкода визначена до стягнення у завеликому її розмірі.

Як слідує із досліджених доказів та встановлених обставин, ОСОБА_8 прийшов до свого товариша ОСОБА_12 , і там вже знаходилась потерпіла ОСОБА_13 , яка перебувала у нетверезому і агресивному стані, спровокувала конфлікт, виражалась нецензурно, почала наносити ударів, штовхати обвинуваченого, била по голові; з метою якимсь чином припинити ці дії, заспокоївши потерпілу, ОСОБА_8 дав їй ляпасу.

Вказане підтверджується показаннями свідка ОСОБА_12 .

За цих обставин визначений розмір моральної шкоди 7 000 гривень, на думку захисту, є завеликим.

На апеляційну скаргу сторони захисту подано заперечення адвоката ОСОБА_9 , який є представником потерпілої ОСОБА_10 , відповідно у запереченні про сить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуваний вирок суду першої інстанції без змін. Вказує, що доказами матеріалів кримінального провадження повною мірою доведено спричинення ОСОБА_8 потерпілій легких тілесних ушкоджень, в тому числі підтверджується дане й висновком експерта. Злочинними діями обвинуваченого потерпілій спричинено моральної й майнової шкоди, вона перебувала на лікарняному, вимушена була зазнати витрат на лікування та ліки, тощо. Судом вказані обставини належно враховані та оцінені.

Також, до Кропивницького апеляційного суду, до початку апеляційного розгляду по суті, направлено скаргу й цивільним позивачем ОСОБА_11 , у позовних вимогах якого відмовлено судом першої інстанції. Зі змісту даної скарги, а фактично заперечення на апеляційну скаргу, слідує, що цивільний позивач, по суті, не погоджується із апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , а обвинуваченого вважає винуватим, таким, що заслуговує на покарання, оскільки його ( ОСОБА_11 ) доньці (потерпілій ОСОБА_10 ) злочинними діями обвинуваченого заподіяно шкоди.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, у дебатах думку обвинуваченого ОСОБА_8 і адвокатки ОСОБА_7 , які підтримали подану останньою апеляційну скаргу в інтересах обвинуваченого, думку прокурора, потерпілої сторони ( ОСОБА_10 та адвоката ОСОБА_9 , який представляє інтереси потерпілої), цивільного позивача ОСОБА_11 , які заперечили апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, зауваживши на заперечення на апеляційну скаргу, подані адвокатом ОСОБА_9 та цивільним позивачем ОСОБА_11 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно із ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 125 КК України, - ніким із учасників судового провадження не оскаржується.

За цих обставин колегія суддів не входить до оцінки доказів у кримінальному провадженні, не вдається до вирішення питання про доведеність чи недоведеність вини ОСОБА_8 та правильності кваліфікації його дій, вважаючи, що вина ОСОБА_8 у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження є доведеною, а кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 125 КК України є правильною.

Наразі стороною захисту оскаржується вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_10 до обвинуваченого ОСОБА_8 , у зв`язку із переконанням сторони захисту у завищеному розмірі стягнення моральної шкоди та відсутності належних підтверджень для стягнення відшкодування майнової шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням.

Щодо правильності вирішення судом першої інстанції цивільного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно із ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

У відповідності до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до положень ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала..

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду регламентовані ст. 1167 ЦК України, зокрема, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно із ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав ; моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи; розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», п. 9 - Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Потерпілою ОСОБА_10 у даному кримінальному провадженні подано цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_8 , в якому вона просить стягнути з обвинуваченого на її користь майнову шкоду в розмірі 975 гривень та моральну шкоду в розмірі 40 000 гривень.

Як встановлено, ОСОБА_8 завдано потерпілій ОСОБА_10 кулаком лівої руки один удар в область правої щоки та один удар по правій вушній раковині.

Висновками експерта № 501 від 08.06.2023, експерта № 533/501 від 20.06.2023 встановлено наявність у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень у вигляді синців на правій щоці, правій вушній раковині, правому стегні відносяться, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

У зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями потерпіла ОСОБА_10 вимушена була лікуватись, придбати ліки, перебувала на лікарняному через отримуване лікування.

Понесені потерпілою ОСОБА_10 витрати підтверджуються наданими фіскальними чеками, наявними у матеріалах кримінального провадження (аркуші 56, 99, фіскальні чеки читабельні, аркуш 56 450 гривень, аркуш 99 325 гривень та 200 гривень).

Завдана внаслідок кримінального правопорушення моральна шкода потерпілій ОСОБА_10 виявилась у наступному: завдання фізичного болю внаслідок спричинення тілесних ушкоджень, вимушене проходження лікування і придбання ліків, погіршення стану здоров`я, порушення сну, негативні емоції та стрес, тимчасові вимушені зміни усталеного способу життя, відчуття приниження гідності, душевні переживання.

Судом першої інстанції ухвалено задовольнити в повному обсязі позовні вимоги потерпілої ОСОБА_10 в частині відшкодування спричиненої їй кримінальним правопорушенням майнової шкоди (975 гривень у рахунок відшкодування майнової шкоди) та частково (7 000 гривень із заявлених позовом 40 000 гривень) в частині відшкодування спричиненої їй кримінальним правопорушенням моральної шкоди.

Відтак, зважаючи на викладене, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, також беручи до уваги фінансовий стан обвинуваченого ОСОБА_8 , який є інвалідом третьої групи та отримує пенсію за інвалідністю, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції як належно умотивованими, на підставі належно досліджених обставин та доказів.

Суд першої інстанції, оцінюючи розмір спричиненої кримінальним правопорушенням майнової та моральної, прийшов до правильного висновку при вирішенні цивільного позову. Стягнений розмір майнової шкоди підтверджений наявними доказами; стягнений розмір моральної шкоди, з огляду на встановлені обставини та наведене вище не є непомірним, несправедливим або занадто великим.

Доводи захисту з приводу того, що потерпіла ОСОБА_13 , яка перебувала у нетверезому і агресивному стані, спровокувала конфлікт із обвинуваченим ОСОБА_8 , виражалась нецензурно, почала наносити ударів, штовхати обвинуваченого, била йому по голові, - не виключають факту спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, винуватості ОСОБА_8 у вчиненому кримінальному правопорушенні, не зменшують ступеня встановленої моральної шкоди, спричиненої потерпілій ОСОБА_10 . протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_8 .

Крім того, навіть агресивна віктимна поведінка потерпілої особи, що виражається у провокуванні, вживанні образливих слів, штовханні і таке інше не виправдовує нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, і протилежне є кримінально караним.

Відтак, доводи апеляційної скарги з приводу відсутності належних доказів для стягнення майнової шкоди з обвинуваченого та занадто великого розміру стягненої моральної шкоди свого підтвердження не знайшли.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, тоді як оскаржуваний вирок суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвокатки ОСОБА_7 , яка здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.01.2024 стосовно ОСОБА_8 залишити без змін

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3