Справа №: 398/2218/24
провадження №: 1-кс/398/996/24
УХВАЛА

Іменем України

(повний текст)

"10" травня 2024 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія клопотання слідчої СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Кропивницької Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному 05 квітня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000637, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кременчук Полтавської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей або осіб похилого віку на утриманні немаючого, військовослужбовця, командира відділення 2 батальйону взвод зв`язку 41 бригади у військовому званні солдат військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10.05.2024 до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшло клопотання слідчої СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 , переслідуючи мету нетрудового збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій і свідомо бажаючи настання результату, став на шлях одержання матеріальної вигоди за рахунок незаконного збуту майна, яке, відповідно до чинних нормативно-правових документів, не може перебувати у власності громадян, без передбаченого законом дозволу, а саме вибухових пристроїв.

Так, будучи призваним по мобілізації з 17.03.2023 року військовослужбовець солдат ОСОБА_5 , та знаючи що відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551- ХІV, ст. 1 ч. 3, ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним, дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, додержуватись правил військової поведінки, поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили в цілому; не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Так в вересні 2023 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 під час виконання бойових завдань в районі проведення бойових дій із військами російської федерації на території Харківської області знайшов вибухові пристрої, а саме: корпус бойової ручної осколкової гранати оборонної дії типу Ф-1; - один корпус бойової ручної осколкової гранати наступальної дії типу РГД-5 з двома уніфікований бойовими підривачами ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), корпус бойової ручної осколкової гранати наступальної дії типу РГН з бойовим підривачем ручних гранат ударно-дистанційної дії типу УДЗ, вісімдесят бойових 40-мм гранатометник пострілів, типу ВОГ-25. Далі у ОСОБА_5 виник умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення вказаних вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання та перевезення вказаних вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 , знайдені ним вибухові пристрої забрав із місця виявлення, внаслідок чого незаконно придбав (отримав у володіння та розпорядження) зазначені вибухові пристрої, які у невстановлений досудовим слідством спосіб незаконно перевіз до свого місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час незаконного зберігання зазначених вибухових пристроїв 22.04.2024 року, біля будинку АДРЕСА_2 , збув ОСОБА_7 , до якого застосовано заходи безпеки, шляхом забезпечення конфіденційних відомостей, діючої на добровільних засадах, в порядку та на умовах, зазначених законом, гранати оборонної дії типу Ф-1; один корпус бойової ручної осколкової гранати наступальної дії типу РГД-5 з двома уніфікований бойовими підривачами ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), корпус бойової ручної осколкової гранати наступальної дії типу РГН з бойовим підривачем ручних гранат ударно-дистанційної дії типу УДЗ, що відносяться до категорії боєприпасів.

09.05.2024 в ході проведення обшуку домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено і вилучено вісімдесят бойових 40-мм гранатометник пострілів, типу ВОГ-25, промислового способу виготовлення, які є вибуховими пристроями та відносяться до категорії боєприпасів, які ОСОБА_5 незаконно придбав, перевіз та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 незаконно придбав, перевіз та зберігав вибухові пристрої без передбаченого законом дозволу, чим вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Він же, будучи призваним по мобілізації з 17.03.2023 року військовослужбовцем та знаючи що відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551- ХІV, ст. 1 ч. 3, ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним, дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, додержуватись правил військової поведінки, поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили в цілому; не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців, під час незаконного зберігання вибухових пристроїв при вищевказаних обставинах вчинив умисні протиправні дії з незаконного збуту вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

З цією метою, ОСОБА_5 почав пошук осіб, яким міг збути за грошові кошти вибухові пристрої. Так ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_7 , якому запропонував придбати корпуси гранат типу «Ф-1», «РГД-5», та «РГН» на, що останній погодився, домовившись про умови подальшого збуту.

Реалізуючи свої умисні злочинні дії, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання діючи повторно, 22.04.2024 року в період часу з 10:35 год. по 10:50 год ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , за грошові кошти в сумі 1000 грн повторно незаконно збув ОСОБА_7 , до якого застосовано заходи безпеки, шляхом забезпечення конфіденційних відомостей, діючої на добровільних засадах, в порядку та на умовах, зазначених законом, корпус бойової ручної осколкової гранати оборонної дії типу Ф-1; один корпус бойової ручної осколкової гранати наступальної дії типу РГД-5 з двома уніфікований бойовими підривачами ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), корпус бойової ручної осколкової гранати наступальної дії типу РГН з бойовим підривачем ручних гранат ударно-дистанційної дії типу УДЗ, що відносяться до категорії боєприпасів.

Свої умисними діями ОСОБА_5 незаконно збув вибухові пристрої без передбаченого законом дозволу, чим вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків з метою уникнення покарання, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

На підставі ч. 5 ст. 27 КПК України забезпечується повне фіксування судового засідання та процесуальних дій за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів.

Слідча у судовому засіданні підтримала клопотання, просила його задовольнити та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, з метою уникнення покарання.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні факт вчинення ним вказаного кримінального правопорушення не заперечував. Проте заперечував проти обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначив про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилається слідчий та прокурор в клопотанні. Просив застосувати до підозрюваного міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши зміст клопотання та доданих до нього матеріалів, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі; дані про особу підозрюваного; розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа; ризики продовження чи повторення протиправної поведінки.

Згідно з положеннями ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а також те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання до семи років позбавлення волі, проте є військовослужбовцем, раніше не судимий, має постійне місце проживання, цивільну дружину, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення дотримано вимоги розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, проте слідчим та прокурором не доведені обставини, передбачені п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, а також не обґрунтована недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Слідчий суддя не може погодитись з доводами слідчого, прокурора, що підозрюваний дійсно створює ризики переховування від органів досудового розслідування або суду та може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, а більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти цьому та іншим ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду не підтверджені належними доказами, а сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, на що посилався слідчий, прокурор, не свідчить про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Ризик втечі підозрюваним не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії), § 106).

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд приходить до висновку, що сама по собі міра покарання та тяжкість злочину не можуть бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо інші ризики відпали.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає необхідним у задоволенні клопотання про застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити та відповідно до положень ч. 4 ст. 194 КПК України обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, на строк не більше двох місяців, що на думку слідчого судді, буде достатнім та співмірним із існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю кримінального правопорушення та його наслідками.

Обираючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя забороняє підозрюваному ОСОБА_5 цілодобово залишати місце свого проживання; прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193-194, 196-197, 207 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволені клопотання слідчої про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, за адресою проживання: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, починаючи з 10 травня 2024 року по 10 липня 2024 року.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- не залишати цілодобово місце постійного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу суду або прокурора;

- прибувати до Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області та Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання.

Копію ухвали після її оголошення вручити підозрюваному, захиснику, прокурору.

Роз`яснити підозрюваному положення ч. 5 ст. 181 КПК України, згідно якої, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на Олександрійський РВП ГУНП в Кіровоградській області, якому направити копію цієї ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Повний текст ухвали проголошено 10.05.2024 о 15:40.

Слідчий суддя ОСОБА_1