Справа №766/6578/23
н/п 1-кс/766/2288/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2023 р. м. Херсон

23.09.2023 року слідчий суддя Херсонського міського суд Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001945 від 18.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, відносно:

підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гомель, Гомельської області, республіки Білорусія, громадянина України, працюючого священослужителем Херсонської єпархії УПЦ, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, неодруженого, має малолітню дитину, яка проживає та перебуває у м. Кривий Ріг разом із матір`ю, немаючого на утриманні непрацездатних осіб, маючого середню-спеціальну освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , раніше не судимого,-

В С Т А Н О В И В:

23.09.2023 до слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області надійшло клопотання слідчого СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Обґрунтування клопотання.

В провадженні СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001945 від 18.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, придбав у невстановленим досудовим слідством осіб, при невстановлених обставинах два переносних зенітно-ракетних комплекси «Ігла» з маркувальними позначками: 9П3901-90-2 011505 9М3901-90-2 -2 О-Ф ОК.СНАР та 9П3901-90-2 011506 9М3901-90-2 -2 О-Ф ОК.СНАР, призначених для ураження повітряних цілей, двох акумуляторів до ПЗРК «Ігла» з маркувальними позначками: ІНФОРМАЦІЯ_2 та три порохових заряди до РПГ-7 з маркувальними позначками: ПГ-7ПЛ, НБЛ-43, 37/88Б, які в подальшому зберігав в металевому контейнері на території земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_4 , яка на праві власності належить останньому, які 22.09.2023 близько 15:30год. перебуваючи за вказаною адресою незаконно збув закупнику ОСОБА_7 за 111000грн.

Вказані дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.263 КК України, як незаконне придбання, зберігання та збут вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Слідчим зазначено, що у вчиненні даного злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Його причетність до вчинення вказаного злочину підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

В порядку ст.177 КПК України слідчим встановлені наступні ризики, які обґрунтовують необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може знищити або сховати будь-які речі чи документи, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчим також зазначено, що більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані до підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки вони не зможуть запобігти зазначеним в клопотанні ризикам.

Позиція сторін.

Прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 заперечили щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на особу ОСОБА_5 , недоведеність стороною обвинувачення ризиків, його готовність співпрацювати зі слідством, у зв`язку з чим, просили застосувати домашній арешт за однією із адрес його проживання або особисте зобов`язання..

Мотивація слідчого судді.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п.9 ч.2 ст.131 КПК України, віднесені також запобіжні заходи.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.176 КПК України серед інших запобіжним заходом є: тримання під вартою.

Частина 3 ст.176 КПК України встановлює, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено ч.1 ст.178 КПК України.

Згідно з вимогами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно з положеннями ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать (1) про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З аналізу зазначених вище норм законодавства можна підсумувати, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчому судді необхідно перевірити:

1)чи набула особа статусу підозрюваного;

2)чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні такою особою кримінального правопорушення;

3)чи наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України;

4)чи наявні інші обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачені ст.178 КПК України;

5)чи можливо застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою та чи наявні відомості на переконання того, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам кримінального провадження;

6)вирішення питання щодо застави.

Так, відповідно до ч.1 ст.42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру.

Як встановлено слідчим суддею, письмове повідомлення про підозру було вручено особисто ОСОБА_5 22.09.2023, про що є відмітка в підозрі.

Отже, у відповідності до вимог ст.42 КПК України, ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Окрім цього, ОСОБА_5 був затриманий 22.09.2023 о 16 годині 10 хвилин, в порядку ст.208 КПК України.

Відповідно до положень ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Разом з тим, кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, з усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Таким чином, слідчому судді необхідно з`ясувати, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_5 міг вчинити інкримінований йому злочин. При цьому, остаточна оцінка та кваліфікація конкретних діянь здійснюється судом під час розгляду справи по суті.

В цьому кримінальному провадженні йдеться про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, тобто у вчиненні незаконного придбання, зберігання та збут вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Для визначення причетності ОСОБА_5 до подій кримінального правопорушення слідчим суддею досліджені відомості, надані сторонами, зокрема:

-протокол допиту свідка ОСОБА_8 відповідно до якого, він пояснив, що добре знайомий з ОСОБА_5 , знає що він зберігає за адресою: АДРЕСА_4 дві системи ПЗРК «Ігла». Крім того, ОСОБА_5 повідомив йому, що збирається їх продати, оскільки має фінансові проблеми.

-протокол допиту свідка ОСОБА_7 відповідно до якого, він пояснив, що приймав участь в якості закупника в проведенні оперативної закупки зброї, бойових припасів у ОСОБА_5 , зокрема розповів обставини при яких відбувалась вказана слідча дія.

-протоколом огляду від 22.09.2023 в ході якого було оглянуті грошові кошти, видані ОСОБА_7 для проведення оперативної закупки;

-протоколом огляду від 22.09.2023 в ході якого було проведено огляд ОСОБА_7 перед проведення оперативної закупки та видано йому грошові кошти для зазначеної слідчої дії;

-протоколом огляду від 22.09.2023 в ході якого був проведений огляд автомобіля, який використовувався в проведенні оперативної закупки;

-протоколом огляду від 22.09.2023 в ході якого був оглянутий автомобіль після проведення оперативної закупки в якому виявлено дві ПЗРК «Ігла», три порохових заряди до РПГ-7, два блоки живлення до ПЗРК « ІНФОРМАЦІЯ_3 », грошові кошти;

-протоколом затримання ОСОБА_5 від 22.09.2023 в якому зафіксовано проведення особистого обшуку ОСОБА_5 в ході якого були виявлені в тому числі грошові кошти, які були надані закупнику для проведення оперативної закупки.

Оцінивши вказані докази в їх сукупності з доводами клопотання та учасників судового засідання, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 . виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення підозрюваним кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

У клопотанні вказано, що підозрюваний ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може знищити або сховати будь-які речі чи документи, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду є реальним, враховуючи те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, яке передбачає покарання у виді позбавлення волі від 3 до 7 років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Щодо можливості підозрюваного знищити, сховати тощо речі, які мають значення для кримінального провадження, слідчим суддею враховується те, що наразі слідчі дії продовжують тривати, з наявних в матеріалах клопотання відомостей вбачається, що ОСОБА_5 зберігав ще й іншу зброю та припаси до неї, при цьому за різними адресами, тому перебуваючи не в умовах слідчого ізолятору, останній може мати можливість для їх приховування.

З наведеного вище також вбачається ризик продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки за матеріалами клопотання підставою для вчинення злочину було скрутне матеріальне становище ОСОБА_5 , а тому, вказаний ризик на даний час є актуальним з огляду на відсутність змін в його фінансовому стані.

Оцінюючи можливість підозрюваного впливу на свідків, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Щодо оцінки ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя зазначає, що посилання на існування вказаного ризику носить не конкретний характер та жодних доказів на підтвердження факту його існування на теперішній час слідчому судді не надано. З цих підстав, цей ризик не враховується слідчим суддею при вирішенні питання про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, прокурором доведено, що органом досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Прокурором правильно наведені підстави вважати, що існують ризики переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може знищити або сховати будь-які речі чи документи, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Наявність обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, обставини самого злочину, предметом якого є в тому числі є зброя призначена для ураження повітряної техніки, її продаж фактично невідомій особі, що в умовах воєнного стану складає особливу небезпеку, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим в інкримінованих кримінальних правопорушеннях у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років; вік та стан здоров`я підозрюваного, а саме відсутність відомостей про те, що стан його здоров`я унеможливлює його знаходження в умовах слідчого ізолятору; відсутність у підозрюваного зареєстрованого місця проживання на території міста Херсон, міцних соціальних зв`язків (його дитина безпосередньо на його утриманні не перебуває та з ним не проживає, а проживає із матір`ю), в сукупності дають обґрунтовані підстави сумніватися, що підозрюваний, перебуваючи на волі, не буде переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; не знищить або сховає речі чи документи, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; не вплине на свідків чи продовжить кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі, характеру та тяжкості діяння, яке інкримінуються ОСОБА_5 , не дасть можливості перешкоджати інтересам правосуддя шляхом ухилення підозрюваного від досудового розслідування.

Наведені обставини свідчать, що заявлені ризики та суспільна небезпека підозрюваного існують, тому відсутні передумови для застосування підозрюваному за викладених обставин менш суворого виду запобіжного заходу.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , що є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

За наведених вище обставин слідчий суддя вважає за можливе визначити розмір застави, а саме 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214720грн., що з врахуванням особи підозрюваного, його майнового стану та обставин кримінального правопорушення є співмірною для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного у випадку її внесення.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, слідчий суддя покладає на ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати до суду, слідчого, прокурора за викликом; не відлучатися із населеного пункту в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу суду, слідчого, прокурора; повідомляти суд, слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст.176-178,183,184,193,194,196,197,205 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001945 від 18.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 20 листопада 2023 року включно з утриманням в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», з можливістю внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720, 00 грн.

Взяти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту в залі суду.

ОСОБА_5 , або інша фізична чи юридична особа (заставодавець) має право у будь-який момент внести заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в сумі 214 720,00 гривень на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі суду, протягом строку її дії. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме: прибувати до суду, слідчого, прокурора за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду, слідчого, прокурора; повідомляти суд, слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному положення п.п.8, 10 ст.182 КПК України, згідно з якими у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 20.11.2023 року.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Слідчий суддяОСОБА_1