печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

слідчого: ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за клопотанням Старшого слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , погоджене Заступником начальника другого відділу процессуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.04.2024 року за № 0000272 за підозрою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3. ст. 110 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , за погодженням заступника начальника другого відділу процессуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.04.2024 року за № 0000272 за підозрою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3. ст. 110 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, сторона обвинувачення вказує, що слідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000272 від 02.04.2024 (виділеному із матеріалів кримінального провадження № 0000792 від 03.10.2022, яке у свою чергу виділене з матеріалів кримінального провадження № 0001029 від 25.11.2013) за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України.

В ході досудового розслідування вказаного провадження, 09.04.2024 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Пенза, Російської Федерації, громадянина України, громадянина Російської Федерації, останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 тимчасово окупований Російською Федерацією ( ОСОБА_8 переховується від органу досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України та на території Російської Федерації), обіймає посаду сенатора Ради Федерації Федеральних Зборів Російської Федерації (від органу окупаційної влади РФ - Законодавчих Зборів м. Севастополя), адреса за місцем роботи у вказаній установі: АДРЕСА_2 , адреса приймальні: 299011, тимчасово окуповане АДРЕСА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України.

Кримінальне провадження № 0000272 від 02.04.2024 виділено із матеріалів кримінального провадження № 0000792 від 03.10.2022 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції від 07.04.2011), ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України, ч. 4, ст. 41, ч. 3 ст. 258 КК України (в редакції від 21.09.2006), ч. 3 ст. 110 (в редакції від 07.10.2014), ч. 1 ст. 111 (в редакції від 05.04.2001), яке у свою чергу виділене з матеріалів кримінального провадження № 0001029 від 25.11.2013 за підозрою останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції від 07.04.2011), ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України, ч. 4, ст. 41, ч. 3 ст. 258 КК України (в редакції від 21.09.2006))

Так, в межах кримінального проваджень № 0001029 від 25.11.2013, Офісом Генерального прокурора 27.09.2022 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції від 07.04.2011), ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27,

ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України, ч. 4, ст. 41, ч. 3 ст. 258 КК України (в редакції від 21.09.2006), однак його не вручено внаслідок не прибуття останнього за викликом та не встановлення його місцезнаходження, однак вжито всіх заходів для вручення у спосіб, передбачений ст. ст. 278, 111, 135 КПК України, для вручення повідомлень, шляхом публікації повідомлення про підозру від 27.09.2022 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газеті «Урядовий Кур`єр»).

20.02.2023 у кримінальному провадженні № 0000792 від 03.10.2022, яке виділене з № 0001029 від 25.11.2013 Офісом Генерального прокурора складено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції від 07.04.2011), ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України, ч. 4, ст. 41, ч. 3 ст. 258 КК України (в редакції від 21.09.2006), ч. 3 ст. 110 (в редакції від 07.10.2014), ч. 1 ст. 111 (в редакції від 05.04.2001) КК України, однак його не вручено внаслідок повторного не прибуття останнього за викликом та не встановлення його місцезнаходження, однак вжито всіх заходів для вручення у спосіб, передбачений ст. ст. 278, 111, 135 КПК України, для вручення повідомлень, шляхом публікації повідомлення про підозру від 20.02.2023 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газеті «Урядовий Кур`єр»).

09.04.2024 у кримінальному провадженні № 0000272 від 02.04.2024, яке виділене з № 0000792 від 03.10.2022, прокурором Офісу Генерального прокурора складено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України КК України, однак його не вручено внаслідок повторного не прибуття останнього за викликом та не встановлення його місцезнаходження, однак вжито всіх заходів для вручення у спосіб, передбачений ст. ст. 278, 111, 135 КПК України, для вручення повідомлень, шляхом публікації повідомлення про підозру від 09.04.2024 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газеті «Урядовий Кур`єр»).

Таким чином, прокурором вжито всіх необхідних заходів для вручення ОСОБА_8 повідомлень про підозру, а тому у відповідності до ст. 42, ст. 278 КПК України він набув статусу підозрюваного.

Повідомлення про підозру це процесуальне рішення слідчого або прокурора, яке ґрунтується на наявності у органу досудового розслідування достатніх доказів щодо вчинення особою кримінального правопорушення, поєднаному із внутрішнім переконанням слідчого та/або прокурора в контексті їх процесуальної незалежності та наявності у них повноважень на прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.276 КПК України, повідомлення про підозру здійснюється за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

З моменту повідомлення особі про підозру, вона набуває статусу підозрюваного. Оскільки обсяг процесуальних прав підозрюваного (стаття 42 КПК України) значно більший, ніж у особи, якій таке повідомлення ще не вручене (хоча фактичні обставини можуть свідчити про подібну перспективу), вона набуває можливостей активно себе захищати та відстоювати свою позицію в кримінальному провадженні.

Саме у зв`язку із зазначеним пункт 3 частини першої статті 276 КПК України встановлює обов`язок, а не право здійснити повідомлення про підозру. Неповідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за наявності достатніх доказів для цього тягне порушення таких загальних засад кримінального провадження як забезпечення права на захист та змагальність сторін.

Наявність достатніх доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення повинна досягати мінімального рівня відповідного стандарту доказування (переконання). Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для мети повідомлення особі про підозру є нижчим ніж стандарт «обґрунтованої підозри», адже останній згідно з пунктом 1 частини третьої статті 132 КПК України використовується для обґрунтування необхідності значно серйознішого обмеження прав, свобод і законних інтересів людини через, зокрема, застосування заходів забезпечення кримінального провадження та не зумовлює наділення підозрюваного додатковими правами. Кримінальне процесуальне законодавство України не має визначення «обґрунтована підозра».

Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, необхідно прийти до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , в контексті її розуміння Європейським судом з прав людини та законодавства України, оскільки фактів та інформації про причетність останнього до вчинення кримінальних правопорушень достатня.

З огляду на наведене та сукупність отриманих під час досудового розслідування доказів цілком достатньо для висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3. ст. 110 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_8 8 раз завчасно викликався до Офісу Генерального прокурора для вручення повідомлень про підозру, допиту в статусі підозрюваного та здійснення слідчих і процесуальних дій за його участі, у спосіб, передбачений ст. ст. 278, 111, 135 КПК України, для вручення повідомлень, шляхом публікації повідомлень на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме в газеті «Урядовий Кур`єр», однак у зазначений в повістках час до Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 не з`явився та про причини неявки прокурора не повідомив.

На теперішній час місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_8 стороні обвинувачення не відоме.

Згідно інформації Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України ОСОБА_8 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , документований паспортом громадянина РФ серії НОМЕР_1 , з 2020 року увійшов до складу Ради Федерації Федеральних зборів РФ та на даний час може перебувати у м. Москва, РФ.

Інформація в Державній прикордонній службі України щодо перетину ОСОБА_8 Державного кордону України, а також пунктів в`їзду/виїзду для перетинання лінії розмежування в межах Донецької та Луганської областей відсутня.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами, 10.04.2024 винесено постанову про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_8 , а 12.04.2024 - винесено постанову про оголошення останнього у міжнародний розшук, виконання яких доручено оперативному підрозділу Головного управління Національної поліції в Херсонській області.

Відомості щодо розшуку ОСОБА_8 розміщено на офіційному веб-порталі МВС України та внесені до відповідних обліків Департаменту інформаційно-аналітичного забезпечення МВС України.

У свою чергу, норми законодавства, що регулюють спеціальне досудове розслідування не зобов`язують сторону обвинувачення доводити перед слідчим суддею саме факт перебування підозрюваної особи у розшуку, достатнім є лише факт оголошення такої особи в міжнародний розшук.

Так, чинний КПК України у жодній нормі не розкриває поняття «міжнародний розшук» та не визначає момент, з якого особа вважається такою, що оголошена у міжнародний розшук. Разом з цим в абзаці першому частини першої ст. 281 КПК України зазначено, що «якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного». Водночас ч. 2 ст. 281 КПК України встановлює, що «про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань».

Таким чином, для того, щоб підозрюваний вважався у розумінні ч. 2 ст. 281 КПК України оголошеним у розшук має бути наявна постанова про оголошення особи в розшук.

За змістом Розділу IV Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затвердженої наказом № 613/380/93/228/414/510/2801/5 від 17.08.2020, етапу здійснення відповідного запиту до Інтерполу щодо особи, яка розшукується з метою її затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) передує оголошення такої особи в установленому законодавством порядку в розшук правоохоронними органами України, а документами, які додаються до запиту, зокрема, є завірена копія постанови про оголошення розшуку особи (постанови про зупинення досудового розслідування). Таким чином, вже на момент звернення із запитом до Інтерполу особа має бути оголошена в розшук.

Вищевикладене свідчить про те, що момент, з якого особа вважається такою, що оголошена у міжнародний розшук, відповідає часу винесення постанови про оголошення особи у міжнародний розшук, а доказом, яким сторона обвинувачення має доводити перед слідчим суддею факт того, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук є наявність процесуального рішення про оголошення такої особи в розшук, оформленого постановою.

В той же час, виходячи зі змісту цілей міжнародного співробітництва з використанням інформаційної системи Інтерполу, а також вимог КПК України, вбачається, що оголошення в міжнародний розшук та визначення способів його здійснення належить до компетенції слідчого, прокурора, при цьому сам Інтерпол не уповноважений оголошувати особу у міжнародний розшук, при цьому, скерування постанови до Інтерполу є тільки одним з можливих шляхів міжнародного розшуку, тобто є лише засобом фактичного виконання постанови слідчого, прокурора.

Так, за змістом статті 2 Статуту Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерполу, вказана організація здійснює взаємодію всіх органів кримінальної поліції. Тобто, наявність або відсутність у вказаній організації відомостей про розшук певної особи, ще не свідчить, що особа не перебуває в міжнародному розшуку, оскільки компетентні органи країни мають можливість звертатись напряму до інших країн відповідно до міжнародних угод.

Міжнародна організація кримінальної поліції - Інтерпол лише дає змогу ефективно супроводжувати процес міжнародного розшуку та здійснювати криміналістичне, інформаційне, аналітичне, організаційне, методичне забезпечення такої діяльності. Відсутність інформації в організації Інтерпол про розшук певної особи не свідчить про відсутність її міжнародного розшуку, оскільки наявність/відсутність такої інформації не є обов`язковою умовою міжнародного розшуку особи.

Таким чином, факт оголошення підозрюваного ОСОБА_8 у міжнародний розшук у розумінні та для процесуальної необхідності, визначеної у ст. 297-1 КПК України, підтверджується постановою слідчого про оголошення розшуку підозрюваного від 10.04.2024 та постановою слідчого про оголошення його в міжнародний розшук від 12.04.2024.

Під час досудового розслідування встановлено дані, які свідчать про те, що ОСОБА_8 перебуває на тимчасово окупованій російською федерацією території АР Крим, звідки він має можливість поза митним та прикордонним контролем уповноважених органів влади України переміщатися на територію російської федерації та надалі перетинати кордон останньої в напрямку іноземних держав усіма видами транспорту.

Встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 у лютому 2014 році вибув у напрямку окупованої території АР Крим, яка на теперішній час є тимчасово окупованою російською федерацією територією України, в подальшому виїхав на територію російської федерації та добровільно перебуває на території вказаної держави, тобто на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від слідства та суду. На даний час підозрюваний ОСОБА_8 перебуває за межами досяжності правоохоронних органів України, змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на його розшук та затримання.

При цьому, ОСОБА_8 , виїхавши за місцем проживання до м. Севастополя не реалізовував своє право на свободу пересування, а вчинивши ряд злочинів проти основ національної безпеки, надавши РФ допомогу у захопленні та анексії м. Севастополя та АР Крим, залишився на тимчасово окупованій території поза межами досягнення правоохоронних органів України, з метою переховування, уникнення притягнення до відповідальності та продовження злочинної діяльності.

Згідно інформації Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України ОСОБА_8 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , документований паспортом громадянина РФ серії НОМЕР_1 , з 2020 року увійшов до складу Ради Федерації Федеральних зборів РФ та на даний час може перебувати у м. Москва, РФ.

Інформація в Державній прикордонній службі України щодо перетину ОСОБА_8 Державного кордону України, а також пунктів в`їзду/виїзду для перетинання лінії розмежування в межах Донецької та Луганської областей відсутня.

За таких обставин є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 переховується від органу досудового розслідування на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у зв`язку з чим 10.04.2024 слідчим винесено постанову про оголошення розшуку підозрюваного., а 12.04.2024 - у міжнародний розшук, виконання яких доручено оперативному підрозділу Головного управління Національної поліції в Херсонській області.

Про переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органу досудового розслідування свідчать такі обставини:

- за період здійснення розшуку оперативними підрозділами Служби безпеки України та підрозділу Головного управління Національної поліції в Херсонській області місцезнаходження підозрюваного на території України не встановлено;

- підозрюваний жодної активної діяльності на території України з 27.02.2014 не здійснював, офіційно державний кордон не перетинав.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_8 переховується від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, в межах кримінального провадження № 0000792 від 03.10.2022 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.01.2024, йому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, факт переховування від органу досудового розслідування підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_8 на жоден із викликів правоохоронного органу не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Виклик підозрюваного ОСОБА_8 окрім іншого, здійснювався відповідно до вимог ч. 8 ст. 135 КПК України опубліковані на офіційному сайті Офісу генерального прокурора, друкованому ЗМІ загальнодержавної сфери газеті «Урядовий кур`єр», проте у вказані в зазначених повістках дати та час підозрюваний ОСОБА_8 не з`явився.

Зокрема, 23.09.2022 на сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик ОСОБА_8 на 27.09.2022 для проведення процесуальних дій. Також аналогічну повістку про виклик опубліковано в друкованому виданні «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_2 від 23.09.2022.

30.09.2022 на сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 27.09.2023, а також повістку про виклик на 10.10.2022. Короткий текст вказаного повідомлення про підозру та повістки про виклик також опубліковано в друкованому виданні «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_3 від 01.10.2022.

06.02.2023 на сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_8 на 20.02.2023 для проведення слідчих дій. Вказані повістки про виклик підозрюваного опубліковано в друкованому виданні «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_4 від 16.02.2023.

22.02.2023 на сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 20.02.2023, а також повістку про виклик на 07.03.2023. Короткий текст вказаного повідомлення про підозру та повістки про виклик також опубліковано в друкованому виданні «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_5 від 23.02.2023.

04.04.2024 на сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_8 на 09.04.2024 для проведення слідчих дій. Вказані повістки про виклик підозрюваного опубліковано в друкованому виданні «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_6 від 06.04.2024.

10.04.2024 на сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 09.04.2024, а також повістки про виклик на 17, 18, 19.04.2024. Короткий текст вказаного повідомлення про підозру та повісток про виклик також опубліковано в друкованому виданні «Урядовий кур`єр» № 75 від 12.04.2024.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Отже, ОСОБА_8 з моменту опублікування повісток про його виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора вважається таким, який належним чином повідомлений про виклик.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Враховуючи викладене, в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 будучи обізнаним у повідомленні про підозру у вчиненні ним зазначеного кримінального правопорушень, навмисно переховується від органів досудового розслідування за межами території України, а саме на території держави агресора - російській федерації, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Необхідно враховувати, що відповідно до Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» Верховною Радою України, виходячи з того, що відповідно до пунктів «а», «b», «c», «d» та «g» статті 3 Резолюції 3314 (XXIX) Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй «Визначення агресії» від 14 грудня 1974 року застосування російською федерацією збройної сили проти України становить злочин збройної агресії та грубо порушує Меморандум про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 5 грудня 1994 року встановлено, що одним із наслідків збройної агресії російської федерації проти України стала тимчасова окупація частини території України.

Крім того, визначено, що: збройна агресія російської федерації розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності; російська федерація чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань російської федерації, що складаються з регулярних з`єднань і підрозділів, підпорядкованих Міністерству оборони російської федерації, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам російської федерації, їхніх радників, інструкторів та іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російською федерацією, а також за допомогою окупаційної адміністрації російської федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні російській федерації самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

Тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях на день ухвалення цього Закону визнано частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль.

Також, 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України введено воєнний стан в Україні.

Саме тому ОСОБА_8 може переховуватись як на тимчасово окупованих територіях України так і на території російської федерації, де він може бути упевненим у тому, що перебуватиме поза межами процесуальної можливості органу досудового розслідування та суду досягти виконання ним процесуальних обов`язків підозрюваного шляхом застосування передбачених законодавством заходів забезпечення кримінального провадження.

Отже, перетинання державного кордону України з метою виїзду в російську федерацію поза митним та прикордонним контролем, а також подальше залишення на території країни-агресора є не реалізацією ним права на свободу пересування, а саме продовжуваним переховуванням від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Прокурор вважає наявними підстави, з якими КПК України пов`язує надання слідчим суддею дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 .

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 щодо задоволення клопотання заперечував.

Заслухавши пояснення слідчого, захисника та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Згідно клопотання слідчого та долучених в його обґрунтування матеріалів встановлено, що слідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000272 від 02.04.2024 (виділеному із матеріалів кримінального провадження № 0000792 від 03.10.2022, яке у свою чергу виділене з матеріалів кримінального провадження № 0001029 від 25.11.2013) за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, у 2019 році колишній командир РМОП «Беркут» УМВС України в м. Севастополі ОСОБА_8 , який до цього у період з 23.02.2014 прийняв участь під керівництвом представників Російської Федерації та залучених ними осіб у вчиненні ряду кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України, а саме злочинів, передбачених ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України (досудове розслідування за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні яких здійснюється в іншому кримінальному провадженні), обійняв посаду депутата в окупаційному органі влади Російської Федерації (далі РФ) - Законодавчих Зборах м. Севастополя.

29.10.2020 орган окупаційної влади РФ - Законодавчі Збори м. Севастополя наділили ОСОБА_8 повноваженнями свого представника в Раді Федерації, тобто сенатором Російської Федерації, який входить до складу державного органу Ради Федерації та є представником влади РФ.

Не припиняючи свою злочинну діяльністьОСОБА_8 , будучи сенатором Ради Федерації Федеральних Зборів РФ, представником влади РФ, уповноваженим приймати участь у засіданнях палати і голосувати за прийняття поставлених на голосування актів та інших питань, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з іншими сенаторами та представниками влади і ЗС РФ, усвідомлюючи явну злочинність власних дій та передбачаючи можливість настання тяжких наслідків, у тому числі загибелі людей, зокрема й цивільного населення, розуміючи, що порушує встановлений ст. ст. 1-3, 68 Конституції України державний устрій та порядок, посягає на суверенітет та територіальну цілісність України, з метою зміни меж її території та розширення впливу РФ, з мотивів перешкоджання Євроінтеграційному курсу розвитку України, відновлення контролю РФ над політичними та економічними процесами в Україні, 22 лютого 2022 року, прийняв участь у засіданні Ради Федерації Федеральних Зборів РФ, яке відбувалося за адресою: РФ, АДРЕСА_2 , де підтримав ратифікацію Договору про дружбу, співробітництво та взаємну допомогу між Російською Федерацією і так званою Донецької народною республікою та Договору про дружбу, співробітництво та взаємну допомогу між Російською Федерацією і так званою Луганською народною республікою, а також звернення Президента РФ про використання ЗС РФ за межами РФ (за вказаним фактом здійснювалося досудове розслідування в окремому кримінальному провадженні № 0000086 від 11.03.2022, у якому ОСОБА_8 за фактом участі у голосуванні 22.02.2022 повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України).

Не припинивши розпочату за вищевказаних обставин злочинну діяльність проти основ національної безпеки України, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб з сенаторами Ради Федерації Федеральних Зборів РФ, вищим військово-політичним керівництвом РФ та іншими представниками державної влади РФ, усвідомлюючи явну злочинність власних дій та передбачаючи можливість настання тяжких наслідків, у тому числі загибелі людей, зокрема й цивільного населення, діючи у порушення встановленого ст. ст. 1-3, 68 Конституції України державного устрою та порядку, в супереч частині 4 статті 2 Статуту ООН, діючи з мотивів беззаперечної підтримки злочинної загарбницької політики вищого військово-політичного керівництва РФ по відношенню до України, з метою протиправної зміни меж території України, для юридичного закріплення в системі законодавства країни-агресора - РФ анексії окупованих територій України та використання цього факту для обґрунтування подальшого продовження загарбницької агресивної війни проти України та ліквідації її державності, сенатор Ради Федерації Федеральних Зборів РФ ОСОБА_8 прийняв участь у організації так званого референдуму під час якого окупаційною владою РФ здійснювалася імітація вільного волевиявлення населення окупованих територій Донецької, Луганської, Херсонської та Запорізької областей стосовно начебто схвалення включення цих регіонів до складу РФ, тобто анексії зазначених регіонів України.

Так, усвідомлюючи, що так званий референдум є лише імітацією вільного волевиявлення та покликаний лише створити формальні підстави для подальшого прийняття Радою Федерації Федеральних Зборів РФ необхідних для анексії окупованих територій рішень, ОСОБА_8 як сенатор Ради Федерації Федеральних Зборів РФ відвідував організовані окупаційною владою РФ «дільниці для голосування на референдумі». Зокрема, 27 вересня 2022 року ОСОБА_8 з вказаною метою був присутній на організовані в м. Севастополі окупаційною владою РФ «дільниці для голосування на референдумі для жителів ДНР, ЛНР, Запорізької та Херсонської областей», де імітуючи здійснення від вказаного органу державної влади РФ контролю за голосуванням здійснив публічні заяви про схвалення запланованої анексії цих регіонів України, забезпечення владою РФ начебто вільного волевиявлення мешканців окупованих (названих ОСОБА_8 «звільненими») територій, закликаючи таким чином до вчинення дій з метою зміни меж території або державного кордону України, відомості про що були розміщені (розповсюджені) того ж дня зокрема на офіційному сайті Ради Федерації Федеральних Зборів РФ для ознайомлення необмеженого кола осіб і демонстрації начебто схвалення населенням окупованих територій України анексії вказаних регіонів України.

Продовжуючи виконувати відведену йому роль у вчинені передбачених планом злочинних дій, ОСОБА_8 04 жовтня 2022 року, прийняв участь у засіданні Ради Федерації Федеральних Зборів РФ, яке відбувалося за адресою: РФ, АДРЕСА_2 , під час якого взяв участь у відкритому голосуванні щодо ратифікації договорів між РФ та так званими Донецькою народною республікою, Луганською народною республікою, Запорізькою областю та Херсонською областю про прийняття до РФ указаних «суб`єктів» та утворення у складі РФ нових суб`єктів, а також відповідних Федеральних конституційних законів, проголосувавши «за», тобто свідомо підтримав зазначені рішення, чим спільно з іншими сенаторами РФ забезпечив прийняття:

-постанови Ради Федерації Федеральних Зборів РФ від 4 жовтня 2022 року № 404-СФ, якою схвалено Федеральний закон «Про ратифікацію Договору між російською Федерацією та Донецькою Народною Республікою про прийняття до Російської Федераціі Донецької Народної Республіки та утворення у складі Російської Федерації нового суб`єкта»;

- постанови Ради Федерації Федеральних Зборів РФ від 4 жовтня 2022 року № 405-СФ, якою схвалено Федеральний закон «Про ратифікацію Договору між Російською Федерацією та Луганською Народною Республікою про прийняття до Російської Федерації Луганської Народної Республіки та утворення у складі Російської Федерації нового суб`єкта»;

- постанови Ради Федерації Федеральних Зборів РФ від 4 жовтня 2022 року № 406-СФ, якою схвалено Федеральний закон «Про ратифікацію Договору між Російською Федерацією та Запорізькою областю про прийняття до Російської Федерації Запорізької області та утворення у складі Російської Федерації нового суб`єкта»;

- постанови Ради Федерації Федеральних Зборів РФ від 4 жовтня 2022 року № 407-СФ, якою схвалено Федеральний закон «Про ратифікацію Договору між Російською Федерацією та Херсонською областю про прийняття до Російської Федерації Херсонської області та утворення у складі Російської Федерації нового суб`єкта»;

- постанови Ради Федерації Федеральних Зборів РФ від 4 жовтня 2022 року № 408-СФ, якою схвалено «Федеральний конституційний закон «Про прийняття до Російської Федерації Донецької Народної Республіки та утворення у складі Російської Федерації нового суб`єкта - Донецької Народної Республіки» та згідно якої указаний Федеральний конституційний закон вважається прийнятим;

- постанови Ради Федерації Федеральних Зборів РФ від 4 жовтня 2022 року № 409-СФ, якою схвалено «Федеральний конституційний закон «Про прийняття до Російської Федерації Луганської Народної Республіки та утворення у складі Російської Федерації нового суб`єкта - Луганської Народної Республіки» та згідно якої указаний Федеральний конституційний закон вважається прийнятим;

- постанови Ради Федерації Федеральних Зборів РФ від 4 жовтня 2022 року № 410-СФ, якою схвалено «Федеральний конституційний закон «Про прийняття до Російської Федерації Запорізької області та утворення у складі Російської Федерації нового суб`єкта - Запорізької області» та згідно якої указаний Федеральний конституційний закон вважається прийнятим;

- постанови Ради Федерації Федеральних Зборів РФ від 4 жовтня 2022 року № 411-СФ, якою схвалено «Федеральний конституційний закон «Про прийняття До Російської Федерації Херсонської області та утворення у складі Російської Федерації нового суб`єкта - Херсонської області» та згідно якої указаний Федеральний конституційний закон вважається прийнятим.

Ратифікація указаних договорів та прийняття законів здійснювалася ОСОБА_8 за попередньою змовою з іншими представниками влади РФ з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, і було необхідне для реалізації одного з визначених вищим військово-політичним керівництвом РФ етапів збройної агресії проти України, дійсною метою якої вище військово-політичне керівництво РФ визначило окупацію та приєднання до РФ усієї території України, ліквідацію її державності шляхом застосування насильства та вбивств громадян України, які не погоджуються та чинять спротив вказаним злочинним планам РФ, що вже на теперішній час призвело до загибелі людей та інших тяжких наслідків у вигляді тимчасової окупації РФ території України, знищення будівель, майна та інфраструктури, завдало значної матеріальної шкоди, масового порушення основних прав людини на окупованих територіях, кількісні показники яких постійно збільшуються внаслідок продовження збройної агресії РФ та можуть бути остаточно визначені лише після завершення окупації та звільнення тимчасово окупованих територій України.

За вказаних обставин встановлено, що ОСОБА_8 , будучи представником влади, за попередньою змовою групою осіб, повторно, вчинив умисні дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а також публічні заклики та розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення таких дій, які призвели до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

У зв`язку із встановленням вказаних обставин, 09.04.2024 у кримінальному провадженні № 0000272 від 02.04.2024 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Пенза, Російської Федерації, громадянина України, громадянина Російської Федерації, останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 тимчасово окупований Російською Федерацією ( ОСОБА_8 переховується від органу досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України та на території Російської Федерації), обіймає посаду сенатора Ради Федерації Федеральних Зборів Російської Федерації (від органу окупаційної влади РФ - Законодавчих Зборів м. Севастополя), адреса за місцем роботи у вказаній установі: АДРЕСА_2 , адреса приймальні: 299011, тимчасово окуповане АДРЕСА_3 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України.

Кримінальне провадження № 0000272 від 02.04.2024 виділено із матеріалів кримінального провадження № 0000792 від 03.10.2022 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції від 07.04.2011), ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України, ч. 4, ст. 41, ч. 3 ст. 258 КК України (в редакції від 21.09.2006), ч. 3 ст. 110 (в редакції від 07.10.2014), ч. 1 ст. 111 (в редакції від 05.04.2001), яке у свою чергу виділене з матеріалів кримінального провадження № 0001029 від 25.11.2013 за підозрою останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції від 07.04.2011), ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України, ч. 4, ст. 41, ч. 3 ст. 258 КК України (в редакції від 21.09.2006))

Так, в межах кримінального проваджень № 0001029 від 25.11.2013, Офісом Генерального прокурора 27.09.2022 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції від 07.04.2011), ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27,

ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України, ч. 4, ст. 41, ч. 3 ст. 258 КК України (в редакції від 21.09.2006), однак його не вручено внаслідок не прибуття останнього за викликом та не встановлення його місцезнаходження, однак вжито всіх заходів для вручення у спосіб, передбачений ст. ст. 278, 111, 135 КПК України, для вручення повідомлень, шляхом публікації повідомлення про підозру від 27.09.2022 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газеті «Урядовий Кур`єр»).

20.02.2023 у кримінальному провадженні № 0000792 від 03.10.2022, яке виділене з № 0001029 від 25.11.2013 Офісом Генерального прокурора складено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції від 07.04.2011), ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України, ч. 4, ст. 41, ч. 3 ст. 258 КК України (в редакції від 21.09.2006), ч. 3 ст. 110 (в редакції від 07.10.2014), ч. 1 ст. 111 (в редакції від 05.04.2001) КК України, однак його не вручено внаслідок повторного не прибуття останнього за викликом та не встановлення його місцезнаходження, однак вжито всіх заходів для вручення у спосіб, передбачений ст. ст. 278, 111, 135 КПК України, для вручення повідомлень, шляхом публікації повідомлення про підозру від 20.02.2023 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газеті «Урядовий Кур`єр»).

09.04.2024 у кримінальному провадженні № 0000272 від 02.04.2024, яке виділене з № 0000792 від 03.10.2022, прокурором Офісу Генерального прокурора складено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України КК України, однак його не вручено внаслідок повторного не прибуття останнього за викликом та не встановлення його місцезнаходження, однак вжито всіх заходів для вручення у спосіб, передбачений ст. ст. 278, 111, 135 КПК України, для вручення повідомлень, шляхом публікації повідомлення про підозру від 09.04.2024 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газеті «Урядовий Кур`єр»).

Таким чином, прокурором вжито всіх необхідних заходів для вручення ОСОБА_8 повідомлень про підозру, а тому у відповідності до ст. 42, ст. 278 КПК України він набув статусу підозрюваного.

Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю отриманих під час досудового розслідування доказів, а саме: - протоколами огляду відеозаписів, які містять відомості про проходження служби ОСОБА_8 у незаконних збройних та правоохоронних формуваннях, створених окупаційною владою на тимчасово окупованій території АР Крим; - протоколами огляду відеозаписів та публікацій в мережі Інтернет, які містять відомості про перебування 27.09.2022 ОСОБА_8 на організованих в м. Севастополі окупаційною владою РФ «дільницях для голосування на референдумі для жителів ДНР, ЛНР, Запорізької та Херсонської областей», для контролю за голосуванням та здійснення публічних заяв про схвалення запланованої анексії цих регіонів України; - протоколом огляду документів, які містяться на офіційному веб-сайті Ради Федерації РФ, у ході огляду яких виявлено списки відкритого голосування за ратифікацію «договорів про входження» до складу РФ тимчасово окупованих районів Донецької, Луганської, Херсонської та Запорізької областей, згідно яких, ОСОБА_8 , будучи сенатором Ради Федерації РФ, приймав участь у голосуванні за «приєднання» до РФ вказаних територій, а також іншими доказами в їх сукупності, які доводять факт вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину.

Повідомлення про підозру це процесуальне рішення слідчого або прокурора, яке ґрунтується на наявності у органу досудового розслідування достатніх доказів щодо вчинення особою кримінального правопорушення, поєднаному із внутрішнім переконанням слідчого та/або прокурора в контексті їх процесуальної незалежності та наявності у них повноважень на прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.276 КПК України, повідомлення про підозру здійснюється за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

З моменту повідомлення особі про підозру, вона набуває статусу підозрюваного. Оскільки обсяг процесуальних прав підозрюваного (стаття 42 КПК України) значно більший, ніж у особи, якій таке повідомлення ще не вручене (хоча фактичні обставини можуть свідчити про подібну перспективу), вона набуває можливостей активно себе захищати та відстоювати свою позицію в кримінальному провадженні.

Саме у зв`язку із зазначеним пункт 3 частини першої статті 276 КПК України встановлює обов`язок, а не право здійснити повідомлення про підозру. Неповідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за наявності достатніх доказів для цього тягне порушення таких загальних засад кримінального провадження як забезпечення права на захист та змагальність сторін.

Наявність достатніх доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення повинна досягати мінімального рівня відповідного стандарту доказування (переконання). Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для мети повідомлення особі про підозру є нижчим ніж стандарт «обґрунтованої підозри», адже останній згідно з пунктом 1 частини третьої статті 132 КПК України використовується для обґрунтування необхідності значно серйознішого обмеження прав, свобод і законних інтересів людини через, зокрема, застосування заходів забезпечення кримінального провадження та не зумовлює наділення підозрюваного додатковими правами. Кримінальне процесуальне законодавство України не має визначення «обґрунтована підозра».

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частини п`ята статті 9 КПК України). Наведене в пункті 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» поняття «обґрунтована підозра» означає, що існують факти й інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. За практикою ЄСПЛ розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт с) пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок також цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, необхідно прийти до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , в контексті її розуміння Європейським судом з прав людини та законодавства України, оскільки фактів та інформації про причетність останнього до вчинення кримінальних правопорушень достатня.

З огляду на наведене та сукупність отриманих під час досудового розслідування доказів цілком достатньо для висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3. ст. 110 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_8 8 раз завчасно викликався до Офісу Генерального прокурора для вручення повідомлень про підозру, допиту в статусі підозрюваного та здійснення слідчих і процесуальних дій за його участі, у спосіб, передбачений ст. ст. 278, 111, 135 КПК України, для вручення повідомлень, шляхом публікації повідомлень на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме в газеті «Урядовий Кур`єр», однак у зазначений в повістках час до Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 не з`явився та про причини неявки прокурора не повідомив.

На теперішній час місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_8 стороні обвинувачення не відоме.

Згідно інформації Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України ОСОБА_8 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , документований паспортом громадянина РФ серії НОМЕР_1 , з 2020 року увійшов до складу Ради Федерації Федеральних зборів РФ та на даний час може перебувати у м. Москва, РФ.

Інформація в Державній прикордонній службі України щодо перетину ОСОБА_8 Державного кордону України, а також пунктів в`їзду/виїзду для перетинання лінії розмежування в межах Донецької та Луганської областей відсутня.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами, 10.04.2024 винесено постанову про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_8 , а 12.04.2024 - винесено постанову про оголошення останнього у міжнародний розшук, виконання яких доручено оперативному підрозділу Головного управління Національної поліції в Херсонській області.

Відомості щодо розшуку ОСОБА_8 розміщено на офіційному веб-порталі МВС України та внесені до відповідних обліків Департаменту інформаційно-аналітичного забезпечення МВС України.

У свою чергу, норми законодавства, що регулюють спеціальне досудове розслідування не зобов`язують сторону обвинувачення доводити перед слідчим суддею саме факт перебування підозрюваної особи у розшуку, достатнім є лише факт оголошення такої особи в міжнародний розшук.

Так, чинний КПК України у жодній нормі не розкриває поняття «міжнародний розшук» та не визначає момент, з якого особа вважається такою, що оголошена у міжнародний розшук. Разом з цим в абзаці першому частини першої ст. 281 КПК України зазначено, що «якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного». Водночас ч. 2 ст. 281 КПК України встановлює, що «про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань».

Таким чином, для того, щоб підозрюваний вважався у розумінні ч. 2 ст. 281 КПК України оголошеним у розшук має бути наявна постанова про оголошення особи в розшук.

За змістом Розділу IV Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затвердженої наказом № 613/380/93/228/414/510/2801/5 від 17.08.2020, етапу здійснення відповідного запиту до Інтерполу щодо особи, яка розшукується з метою її затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) передує оголошення такої особи в установленому законодавством порядку в розшук правоохоронними органами України, а документами, які додаються до запиту, зокрема, є завірена копія постанови про оголошення розшуку особи (постанови про зупинення досудового розслідування). Таким чином, вже на момент звернення із запитом до Інтерполу особа має бути оголошена в розшук.

Вищевикладене свідчить про те, що момент, з якого особа вважається такою, що оголошена у міжнародний розшук, відповідає часу винесення постанови про оголошення особи у міжнародний розшук, а доказом, яким сторона обвинувачення має доводити перед слідчим суддею факт того, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук є наявність процесуального рішення про оголошення такої особи в розшук, оформленого постановою.

В той же час, виходячи зі змісту цілей міжнародного співробітництва з використанням інформаційної системи Інтерполу, а також вимог КПК України, вбачається, що оголошення в міжнародний розшук та визначення способів його здійснення належить до компетенції слідчого, прокурора, при цьому сам Інтерпол не уповноважений оголошувати особу у міжнародний розшук, при цьому, скерування постанови до Інтерполу є тільки одним з можливих шляхів міжнародного розшуку, тобто є лише засобом фактичного виконання постанови слідчого, прокурора.

Так, за змістом статті 2 Статуту Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерполу, вказана організація здійснює взаємодію всіх органів кримінальної поліції. Тобто, наявність або відсутність у вказаній організації відомостей про розшук певної особи, ще не свідчить, що особа не перебуває в міжнародному розшуку, оскільки компетентні органи країни мають можливість звертатись напряму до інших країн відповідно до міжнародних угод.

Міжнародна організація кримінальної поліції - Інтерпол лише дає змогу ефективно супроводжувати процес міжнародного розшуку та здійснювати криміналістичне, інформаційне, аналітичне, організаційне, методичне забезпечення такої діяльності. Відсутність інформації в організації Інтерпол про розшук певної особи не свідчить про відсутність її міжнародного розшуку, оскільки наявність/відсутність такої інформації не є обов`язковою умовою міжнародного розшуку особи.

Таким чином, факт оголошення підозрюваного ОСОБА_8 у міжнародний розшук у розумінні та для процесуальної необхідності, визначеної у ст. 297-1 КПК України, підтверджується постановою слідчого про оголошення розшуку підозрюваного від 10.04.2024 та постановою слідчого про оголошення його в міжнародний розшук від 12.04.2024.

Під час досудового розслідування встановлено дані, які свідчать про те, що ОСОБА_8 перебуває на тимчасово окупованій російською федерацією території АР Крим, звідки він має можливість поза митним та прикордонним контролем уповноважених органів влади України переміщатися на територію російської федерації та надалі перетинати кордон останньої в напрямку іноземних держав усіма видами транспорту.

Встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 у лютому 2014 році вибув у напрямку окупованої території АР Крим, яка на теперішній час є тимчасово окупованою російською федерацією територією України, в подальшому виїхав на територію російської федерації та добровільно перебуває на території вказаної держави, тобто на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від слідства та суду. На даний час підозрюваний ОСОБА_8 перебуває за межами досяжності правоохоронних органів України, змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на його розшук та затримання.

При цьому, ОСОБА_8 , виїхавши за місцем проживання до м. Севастополя не реалізовував своє право на свободу пересування, а вчинивши ряд злочинів проти основ національної безпеки, надавши РФ допомогу у захопленні та анексії м. Севастополя та АР Крим, залишився на тимчасово окупованій території поза межами досягнення правоохоронних органів України, з метою переховування, уникнення притягнення до відповідальності та продовження злочинної діяльності.

Згідно інформації Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України ОСОБА_8 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , документований паспортом громадянина РФ серії НОМЕР_1 , з 2020 року увійшов до складу Ради Федерації Федеральних зборів РФ та на даний час може перебувати у м. Москва, РФ.

Інформація в Державній прикордонній службі України щодо перетину ОСОБА_8 Державного кордону України, а також пунктів в`їзду/виїзду для перетинання лінії розмежування в межах Донецької та Луганської областей відсутня.

За таких обставин є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 переховується від органу досудового розслідування на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у зв`язку з чим 10.04.2024 слідчим винесено постанову про оголошення розшуку підозрюваного., а 12.04.2024 - у міжнародний розшук, виконання яких доручено оперативному підрозділу Головного управління Національної поліції в Херсонській області.

Про переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органу досудового розслідування свідчать такі обставини:

- за період здійснення розшуку оперативними підрозділами Служби безпеки України та підрозділу Головного управління Національної поліції в Херсонській області місцезнаходження підозрюваного на території України не встановлено;

- підозрюваний жодної активної діяльності на території України з 27.02.2014 не здійснював, офіційно державний кордон не перетинав.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_8 переховується від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, в межах кримінального провадження № 0000792 від 03.10.2022 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.01.2024, йому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, факт переховування від органу досудового розслідування підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_8 на жоден із викликів правоохоронного органу не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Виклик підозрюваного ОСОБА_8 окрім іншого, здійснювався відповідно до вимог ч. 8 ст. 135 КПК України опубліковані на офіційному сайті Офісу генерального прокурора, друкованому ЗМІ загальнодержавної сфери газеті «Урядовий кур`єр», проте у вказані в зазначених повістках дати та час підозрюваний ОСОБА_8 не з`явився.

Зокрема, 23.09.2022 на сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик ОСОБА_8 на 27.09.2022 для проведення процесуальних дій. Також аналогічну повістку про виклик опубліковано в друкованому виданні «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_2 від 23.09.2022.

30.09.2022 на сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 27.09.2023, а також повістку про виклик на 10.10.2022. Короткий текст вказаного повідомлення про підозру та повістки про виклик також опубліковано в друкованому виданні «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_3 від 01.10.2022.

06.02.2023 на сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_8 на 20.02.2023 для проведення слідчих дій. Вказані повістки про виклик підозрюваного опубліковано в друкованому виданні «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_4 від 16.02.2023.

22.02.2023 на сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 20.02.2023, а також повістку про виклик на 07.03.2023. Короткий текст вказаного повідомлення про підозру та повістки про виклик також опубліковано в друкованому виданні «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_5 від 23.02.2023.

04.04.2024 на сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_8 на 09.04.2024 для проведення слідчих дій. Вказані повістки про виклик підозрюваного опубліковано в друкованому виданні «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_6 від 06.04.2024.

10.04.2024 на сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 09.04.2024, а також повістки про виклик на 17, 18, 19.04.2024. Короткий текст вказаного повідомлення про підозру та повісток про виклик також опубліковано в друкованому виданні «Урядовий кур`єр» № 75 від 12.04.2024.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Отже, ОСОБА_8 з моменту опублікування повісток про його виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора вважається таким, який належним чином повідомлений про виклик.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Враховуючи викладене, в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 будучи обізнаним у повідомленні про підозру у вчиненні ним зазначеного кримінального правопорушень, навмисно переховується від органів досудового розслідування за межами території України, а саме на території держави агресора - російській федерації, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Необхідно враховувати, що відповідно до Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» Верховною Радою України, виходячи з того, що відповідно до пунктів «а», «b», «c», «d» та «g» статті 3 Резолюції 3314 (XXIX) Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй «Визначення агресії» від 14 грудня 1974 року застосування російською федерацією збройної сили проти України становить злочин збройної агресії та грубо порушує Меморандум про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 5 грудня 1994 року встановлено, що одним із наслідків збройної агресії російської федерації проти України стала тимчасова окупація частини території України.

Крім того, визначено, що: збройна агресія російської федерації розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності; російська федерація чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань російської федерації, що складаються з регулярних з`єднань і підрозділів, підпорядкованих Міністерству оборони російської федерації, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам російської федерації, їхніх радників, інструкторів та іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російською федерацією, а також за допомогою окупаційної адміністрації російської федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні російській федерації самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

Тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях на день ухвалення цього Закону визнано частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль.

Також, 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України введено воєнний стан в Україні.

Саме тому ОСОБА_8 може переховуватись як на тимчасово окупованих територіях України так і на території російської федерації, де він може бути упевненим у тому, що перебуватиме поза межами процесуальної можливості органу досудового розслідування та суду досягти виконання ним процесуальних обов`язків підозрюваного шляхом застосування передбачених законодавством заходів забезпечення кримінального провадження.

Отже, перетинання державного кордону України з метою виїзду в російську федерацію поза митним та прикордонним контролем, а також подальше залишення на території країни-агресора є не реалізацією ним права на свободу пересування, а саме продовжуваним переховуванням від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Враховуючи наведене, наявність постанови слідчого про оголошення в розшук, слідчий суддя погоджується з тим, що ОСОБА_8 умисно переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

З вказаних мотивів, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав, з якими закон пов`язує можливість надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування, в порядку ст. ст. 297-1, 297-2, 297-3, 297-4 КПК України, стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні № 0000272.

Керуючись ст. ст. 297-1, 297-2, 297-4, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання Старшого слідчого першого відділу Управлін9ня з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , погоджене Заступником начальника другого відділу процессуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.04.2024 року за № 0000272 за підозрою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3. ст. 110 КК України, - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.04.2024 року за № 0000272 відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пенза, Російської Федерації, громадянина України, громадянина Російської Федерації, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3. ст. 110 КК України.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні відомості про здійснення спеціального досудового розслідування внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та не може бути оскаржена. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали буде оголошено о 16 год. 00 хв. 29.04.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1