Справа № 203/2659/24
У Х В А Л А

іменем України

30 травня 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

при секретареві - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

законного представника - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, інваліда дрегою групи, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до якого раніше застосовувалися примусові заходи медичного характеру,

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.259 КК України,

встановив:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху у відділеннях поліції у місті Дніпро, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що поширена ним інформація є неправдивою та розуміючи, що таке повідомлення створить обстановку страху у населення, а також порушить громадську безпеку, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді шкоди громадській безпеці, здійснив дзвінок з мобільного телефону, марки: «Sigma», модель «BL-5C» imei 1: НОМЕР_1 , ітеі2: НОМЕР_2 , з картою пакету послуг оператора мобільного зв`язку «Водафон», абонентський номер НОМЕР_3 , на лінію екстреного виклику оператора «102» ГУНП у Дніпропетровській області та повідомив завідомо неправдиву інформацію про загрозу вибуху через замінування відділень поліції у місті Дніпро (яких саме не вказав), що в подальшому призвело до породження паніки та порушення нормального ритму життя населення, внесення дезорганізації у функціонування державних установ, а також безпідставного відволікання сил і засобів спеціальних служб для перевірки вказаного повідомлення.

За викладених вище обставин дії ОСОБА_6 , кваліфіковано за ч. 2 ст. 259 КК України - завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху у відділеннях поліції міста Дніпра, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.

В судовому засіданні прокурор просив клопотання задовольнити з підстав, зазначених в клопотанні.

Захисник та законний представник обвинуваченого підтримали клопотання прокурора та просили його задовольнити.

Судом також були досліджені і інші докази, представлені обвинуваченням, належність та допустимість яких ніким не оспорювалась та не піддавалась сумніву.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 213 від 05.04.2024, ОСОБА_6 в період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння виявляв і в теперішній час виявляє психічний розлад у формі шизофренії параноїдної. За своїм психічним станом в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, ОСОБА_6 не міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними.

З огляду на вищенаведені докази, належність і допустимість яких ніким не спростована, суд приходить до однозначного висновку про те, що саме ОСОБА_6 було скоєне кримінальне правопорушення, яке виразилось у завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху у відділеннях поліції міста Дніпра, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.259 КК України.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження (висновок судово-психіатричної експертизи № 213 від 05.04.2024 ОСОБА_6 в період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння виявляв і в теперішній час виявляє психічний розлад у формі шизофренії параноїдної. За своїм психічним станом в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, ОСОБА_6 не міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними.

Відповідно, ОСОБА_6 потребує застосування відносно нього примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Тому суд приходить до висновку, що скоєння правопорушення було вчинено ОСОБА_6 в стані неосудності, і він повинен бути госпіталізований в психіатричну установу для проходження примусового лікування.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає покаранню особа, яка вчинила злочин у стані неосудності. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно зі ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили злочин у стані неосудності, види примусових заходів медичного характеру визначені ст.94 КК України.

Суд вважає, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , за ч.2 ст.259 КК України, мало місце та воно було вчинено особою, щодо якої розглядається справа.

Відповідно до роз`яснень п.п. 3, 15 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» дані експертні висновки є одним із доказів у справі, не мають наперед установленої сили , не є обов`язковими для суду, та мають оцінюватись в комплексі всіх доказів суд при визначенні виду психіатричного закладу , в який слід помістити психічно хворого, має виходити як з його психічного стану, так і характеру скоєного ним суспільно - небезпечного діяння, тому з урахуванням цих вимог суд приходить до висновку, що, оскільки ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання його у психіатричному закладі та лікуванні в умовах звичайного нагляду, то згідно до ч. 4 ст. 94 КК України його слід помістити до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Заслухавши думки учасників судового провадження, враховуючи висновок акту судово-психіатричної експертизи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України, суд, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності, або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора щодо застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_6 на підставі ч. 3 ст. 94 КК України, згідно до вимог якої, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом може бути застосована судом щодо хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить небезпеки для суспільства, але потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 19, 93, 94 КК України, ст. ст. 315, 392, 395, 512, 513 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.259 КК України, задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку, залишити без змін до набрання ухвали законної сили.

Речовий доказ:

-3 DVD-R диска залишити в матеріалах кримінального провадження.

-Мобільний телефон марки: «Sigma», модель «BL-5C» imei 1: НОМЕР_1 , ітеі2: НОМЕР_2 , з картою пакету послуг оператора мобільного зв`язку «Водафон», абонентський номер НОМЕР_3 знищити,

-Пенсійне посвідчення на імья ОСОБА_6 повернути за належністю ОСОБА_6 .

На ухвалу суду учасники судового провадження мають право подати апеляційні скарги протягом 7 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд міста Дніпропетровська.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали, копія ухвали негайно після проголошення вручається законному представнику підозрюваного, захиснику, потерпілій і прокурору.

Суддя ОСОБА_1