Провадження № 1-кс/686/3540/24
23 квітня 2024 року м. Хмельницький
Прокурор Кам`янець-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду, з клопотанням про арешт на пристрій для куріння у вигляді лампочки із залишками невідомої речовини,з позбавленням права розпорядження, відчуження, та позбавлення права користування, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі чи відчуження.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 20.04.2024, близько 08:40 год., працівниками УПП в Хмельницькій області, перебуваючи по вул. Кам`янецькій, 141 в м. Хмельницькому, під час поверхневої перевірки у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено 2 згортки із порошкоподібною речовиною в середині та пристрій для куріння у вигляді лампочки, які остання зберігала з метою власного вживання без наміру збуту.
Дізнавачем сектору дізнання відділення поліції №1 Хмельницького РУП ГУНП України в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 ,20.04.2024 за участю гр. ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 , в ході проведення огляду місця події, було виявлено та вилучено пристрій для куріння із залишками невідомої речовини, зовні схожу на наркотичну, яку було поміщено до сейф-пакету SUD 2058728,який було герметично заклеєно та підписано усіма учасниками огляду.
Вищевказані предмети було визнано речовим доказом по розпочатому кримінальному провадженні та направлено до Хмельницького НДЕКЦ з метою проведення експертизи
Прокурор в судове засідання не з`явилася, проте, в її клопотанні міститься прохання про розгляд справи за її відсутності, просить його задовольнити.
Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.
Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.
Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Враховуючи положення ст.98 КПК України, є всі підстави вважати, що вилучений пристрій для куріння у вигляді лампочки із залишками невідомої речовини може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
З огляду на наведене, клопотання прокурора є обґрунтованим.
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
Як вбачається із прохальної частини клопотання, прокурор просить накласти арешт на зазначене майно із застосуванням усіх визначених законом заборон.
Менш обтяжливий спосіб арешту майна на думку слідчого судді, призведе до неможливості його збереження та може призвести до перетворення, передачі, відчуження або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому розслідуванню.
З огляду на викладене,клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Виконання ухвали покласти на слідчого слідчої групи у кримінальному провадженні ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя