Провадження №1-кп/447/1/24
Справа №447/658/15-к
У Х В А Л А

23.04.2024 Миколаївський районний суд Львівської області в складі :

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0000203 від 04.04.2014 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Сторона, Дрогобицького району Львівської області, із середньою спеціальною освітою, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисників ОСОБА_5

ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілих ОСОБА_8

встановив:

ОСОБА_3 4 квітня 2014 року близько 13.00 год., керуючи рейсовим автобусом "БАЗ А.079" реєстраційний номер НОМЕР_1 , сполученням Львів-Дрогобич, та рухаючись ним автодорогою Східниця-Пісочна у напрямку до с.м.т. Східниця, при проїзді ділянки в районі 57 км + 300 м у АДРЕСА_3 , порушив вимоги Р 1 п.п. 1.2, 1.5, 1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху»); Р 2 п.п. 2.3 б), д); Р 12 п. 2.4 та лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) Р 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, рухаючись із швидкістю не меншою як 73 км/год (згідно з висновком експерта № 4257 комісійної судової авто технічної експертизи від 20 січня 2015 року), яка є перевищенням встановленої на даній ділянці дороги швидкості 60 км/год, не вів керований ним транспортний засіб смугою, призначеною для руху до с.м.т.Східниця, а, пересікши вузьку суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки та виїхавши у ліву смугу, у якій в цей час знаходився автомобіль "Chrysier Grand Voyager" роєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9 , створив аварійну обстановку, яка призвела до зіткнення із ним.

Внаслідок допущення порушень вимог правил безпеки дорожнього руху водієм ОСОБА_3 , водій автомобіля "Chrysler Grand Voyager" реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_9 , згідно з висновком експерта №292/2014 судово-медичної експертизи від 30.04.2014, отримав тупу травму тіла у вигляді перелому кісток черепа, ребер, хребта та кінцівок з крововиливами та пошкодженнями м`яких тканин та внутрішніх органів, що призвело до гострої крововтрати і настання смерті; пасажир його транспортного засобу ОСОБА_10 , згідно з висновком експерта № 293/2014 судово-медичної експертизи від 30.04.2014, отримала тупу травму тіла у вигляді перелому кісток черепа, ребер, хребта та кінцівок з крововиливами та пошкодженнями м`яких тканин та внутрішніх органів, що призвело до гострої крововтрати і настання смерті.

Таким чином, ОСОБА_3 порушив правила безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керує транспортним засобом, що призвело до смерті потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 286 КК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 подав клопотання про закриття кримінального провадження і звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до ст.49 КК України, про що подав відповідну письмову заяву.

Судом, з метою забезпечення істинності та добровільності позиції обвинуваченого, роз`яснено обвинуваченому, що суд, за наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, може закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності, звільнити особу від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не має реабілітуючого характеру , закон надає їй право заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав, надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до відповідальності за ч.3 ст.286 КК України, пояснивши, що йому відомо про те, що таке звільнення є нереабілітуючою підставою та про наслідки такого звільнення, просить закрити кримінальне провадження та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

Потерпілий та його представник заперечили щодо закриття кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання обвинуваченого.

Суд, заслухавши думку прокурора, з`ясувавши позицію обвинуваченого та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження відповідно до ст. 49 КК України дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Статтею 44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КК України, відповідальність за діяння, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони спричинили загибель кількох осіб передбачена у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Згідно з ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років..

Таким чином, виходячи із вищезазначених положень КК України, дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 3 ст. 286 КК України та визначені як тяжкий злочин.

Відповідно до частини 1 статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові по справі № 598/1781/17 від 17 червня 2020 року звертає увагу, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності..

Згідно з ч. 2 ст.49КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років. а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років.

Відповідно до ч. 3 ст.49КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (тяжкий злочин) передбачений ч .3 ст.286 КК України 04.04.2014 .

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. 2, 3ст. 49 КК України, та вчинення ОСОБА_3 нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 1 ч. 2 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, за змістом статей 284-288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи судом є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Наведене узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 29.07.2021 у справі №552/5595/18, провадження №51-5289км19.

Встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

З`ясувавши позицію обвинуваченого та впевнившись у його добровільності, відповідності обставинам справи і усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження відповідає вимогам закону, є обґрунтованим і підлягає до задоволення.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою, обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Із врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що обвинуваченого ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 286 КК України , у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Вирішуючи питання щодо процесуальних витрат, суд враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 22.01.2022 у справі № 379/1366/20.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 122 КПК витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до постанови об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 203/241/17 від 12.09.2022 щодо застосування норми права, за яким, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Відповідно до приписів статей 122, 124 КПК України витрати на проведення експертизи, ініціатором проведення яких був орган досудового розслідування, в розмірі 8531,38 грн. не підлягають стягненню з обвинуваченого, а їх необхідно віднести на рахунок держави.

Натомість, вартість проведення судової дорожньо-технічної експертизи №17650/9579 від 15.05.2020 здійсненої Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз, яка була призначена судом на клопотання сторони захисту підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави у розмірі 7 354,80 грн. (т.VII а.с.71-77).

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст. 27, 284, 285, 372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання захисника обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження за №0000203, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.04.2014 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової дорожньо-технічної експертизи №17650/9579 від 15.05.2020 у розмірі 7 354 (сім тисяч триста п`ятдесят чотири) грн.. 80 (вісімдесят) коп.

Копію ухвали після її оголошення вручити сторонам кримінального провадження.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду.

Повний текст складено 29.04.2024

Суддя ОСОБА_1