ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 629/2642/23 Номер провадження 11-сс/814/200/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання заявника та потерпілогоОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Близнюківського районного суду Харківської області від 14 листопада 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні уточненої скарги ОСОБА_6 на бездіяльність процесуального керівника Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 щодо невнесення його заяви про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) та часткового скасування постанови прокурора ОСОБА_7 від 22 травня 2023 року.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що заява-клопотання ОСОБА_6 щодо: внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення суддями Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_8 і ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27 ч.1 ст.366 КК України, проведення слідчих дій і розгляду кримінального провадження була предметом розгляду прокурора з винесенням мотивованої постанови. Водночас слідчий суддя зазначив, що кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 22 лютого 2023 року за № 0000027, у межах якого ОСОБА_6 подано вказану вище заяву-клопотання, закрито 26 липня 2023 року, а проведення будь-яких процесуальних чи слідчих дій після закриття кримінального провадження є недопустимим та слідчий суддя здійснює свої повноваження щодо судового контролю за дотриманням прав та інтересів осіб у кримінальному провадженні лише під час досудового розслідування.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Близнюківського районного суду Харківської області від 14 листопада 2023 року, постановити нову ухвалу, якою задовольнити подану ним уточнену скаргу та зобов`язати процесуального керівника прокурора ОСОБА_7 , надати вказівку уповноваженим особам Лозівського РВП ГУНП у Харківській області виконати згідно з нормами КПК України клопотання потерпілого ОСОБА_6 від 19 травня 2023 року, а саме п.п.4, 5, та клопотання від 18 травня 2023 року. Свої вимоги мотивує тим, що слідчий суддя: не надав оцінку всім доводам його скарги з уточненнями та не спростував їх; в ухвалі не зазначив його процесуальний статус потерпілого та в її резолютивній частині ухвали - дату скарги; не врахував те, що: слідство зобов`язане провести в кримінальному провадженні достатній комплекс процесуальних дій, який би не залишав місце жодним сумнівам і був достатній для формування відповідних висновків; прокурор не надав указівок дізнавачу для виконання клопотань; він ( ОСОБА_6 ) у судовому засіданні повідомив щодо оскарження ним постанови дізнавача про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 22 лютого 2023 року за № 0000027, остаточне рішення в якому не прийнято, за запитом не отримав копію заяви про самовідвід слідчого судді ОСОБА_9 , що відсутня в матеріалах провадження, та його не було викликано належним чином у судові засідання для розгляду заяв суддів про самовідвід.

Учасникам провадження було належним чином повідомлено про місце, дату й час судового засідання апеляційної інстанції. Водночас прокурор заявив клопотання про здійснення апеляційного розгляду за його відсутності.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, перевірила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про таке.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 22 лютого 2023 року за №0000027, подав прокурору заяву-клопотання від 19 травня 2023 року, в якій просив: приєднати її до матеріалів кримінального провадження; провести слідчі дії допит свідків і його ( ОСОБА_6 ) у процесуальному статусі потерпілого; надати вказівку сектору дізнання виконати належним чином чергову заяву-клопотання від 18 травня 2023 року та надати йому можливість ознайомитись з матеріалами кримінального провадження, видати процесуальні документи після такого ознайомлення; внести до ЄРДР відомості за заявою від 19 травня 2023 року про вчинення суддями Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_8 і ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27 ч.1 ст.366 КК України, вручити йому витяг із ЄРДР; визначити подальше досудове розслідування та його процесуальний статус, про що прийняти постанову (т.1 а.п.124-129).

За результатами розгляду зазначеного вище клопотання ОСОБА_6 прокурор прийняв постанову від 22 травня 2023 року, за якою задовольнив це клопотання в частині п.3 та відмовив у іншій його частині (т.1 а.п.131-133).

Затим ОСОБА_6 подав до слідчого судді скаргу з уточненнями, за змістом якої оскаржував бездіяльність прокурора щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення суддями Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_8 і ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України - складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів, у тому числі у співучасті з іншими особами, та просив: внести відповідні відомості до ЄРДР; скасувати частково вказану вище постанову прокурора від 22 травня 2023 року, а саме: п.п.1, 3, та задовольнити його заяву-клопотання від 19 травня 2023 року (т.1 а.п.1-6, 112-119).

14 листопада 2023 року слідчий суддя відмовив у задоволенні скарги з уточненнями ОСОБА_6 , яка за своєю структурою та змістовим наповненням складається з двох частин, а саме оскарження: 1) бездіяльності прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 ; 2) постанови прокурора від 22 травня 2023 року, винесеної за результатами розгляду клопотання ОСОБА_6 про здійснення слідчих і процесуальних дій (т.1 а.п.191-194).

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати в повному обсязі ухвалу слідчого судді.

Згідно з висновком щодо застосування норм права, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 лютого 2019 року (справа №569/17036/18, провадження № 51-598кмо19), якщо після призначення судового засідання у випадку оскарження ухвали слідчого судді буде встановлено, що апеляційний розгляд здійснюється за апеляційною скаргою на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд має постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що ст.129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, відповідно до чого КПК України визначає, в яких випадках і які судові рішення слідчого судді та суду першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку.

За змістом положень ч.3 ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених КПК України.

Частини 1 та 2 ст. 309 КПК України визначають вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, і такий перелік розширеному тлумаченню не підлягає. У нормативному приписі ч.3 ст. 309 КПК України встановлено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають та заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Так, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про:

1) відмову у наданні дозволу на затримання;

2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні;

3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні;

4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні;

5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні;

5-1) застосування запобіжного заходу у вигляді застави або про відмову в застосуванні такого заходу;

6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні;

7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні;

8) направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні;

9) арешт майна або відмову у ньому;

10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність;

11) відсторонення від посади або відмову у ньому;

11-1) продовження відсторонення від посади;

12) відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування;

13) закриття кримінального провадження на підставі ч.9 ст.284 КПК України.

Під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.9-1 ч.1 ст.284 КПК України, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

У силу ч.3 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених п.9-1 ч.1 ст.284 КПК України, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру. Винятком є визнання неконституційним за Рішенням Конституційного Суду №4-р(II)/2020 від 17 червня 2020 року положень ч.3 ст.307 КПК України лише в частині заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення.

Таким чином, оскаржувана ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні скарги в частині оскарження ОСОБА_6 постанови прокурора про відмову в задоволенні клопотань щодо проведення слідчих і процесуальних дій не входить до зазначеного вище переліку ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню в апеляційному порядку, тобто її оскарження в зазначеній частині за апеляційною процедурою кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Отже, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді в частині відмови в задоволенні уточненої скарги ОСОБА_6 на постанову прокурора від 22 травня 2023 року слід закрити.

Ухвала ж слідчого судді про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а тому апеляційна скарга в цій частині підлягає розгляду по суті.

Згідно зі ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частинами 1, 2, 5 ст.214 КПК України унормовано, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Як видно з матеріалів провадження, слідчим СВ Лозівського РВП у Харківській області ОСОБА_10 на підставі заяви ОСОБА_6 було внесено до ЄРДР 12 жовтня 2023 року за №0000977 відомості за фактом вчинення суддями Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_8 і ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів, у тому числі у співучасті з іншими особами, що підтверджується відповідним витягом із ЄРДР і повідомленням про початок досудового розслідування (т.1 а.п.122-123).

У скарзі та судовому засіданні першої судової інстанції ОСОБА_6 також підтвердив, що за цією його заявою слідчим було внесено до ЄРДР відповідні відомості, у зв`язку з чим просив скаргу в названій частині залишити без розгляду. Разом з тим, у скарзі апелянт посилався на те, що відомості до ЄРДР за вказаною вище заявою має внести прокурор.

Таким чином, оскільки за повідомленими ОСОБА_6 наведеними вище фактами про вчинення, на його думку, кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, було внесено відповідні відомості до ЄРДР, тим самим досягнуто того правового результату, про який порушував питання ОСОБА_6 , і дотримано завдань кримінального провадження, то відсутні підстави вважати про наявність бездіяльності, що полягає в невиконанні вимог ст.214 КПК України, та для зобов`язання уповноваженої особи повторно здійснити аналогічні дії по внесенню відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Натомість, слідчий нарівні з прокурором у силу ч.1 ст.214 КПК України є суб`єктом внесення таких відомостей до ЄРДР, і внесення їх слідчим має аналогічні правові наслідки, через це доводи апелянта є безпідставними.

Що стосується апеляційної вимоги ОСОБА_6 про задоволення клопотання від 18 травня 2023 року, то вона також є необґрунтованою, оскільки в скарзі до слідчого судді ОСОБА_6 не порушував питання про нерозгляд чи неналежний розгляд названого клопотання, а також в апеляційній скарзі не навів жодних ідентифікуючих його ознак (зокрема, дати подання, змісту, особі, якій його було подано).

Доводи апелянта з приводу того, що слідчий суддя не вказав у резолютивній частині ухвали дату скарги не свідчать про допущення слідчим суддею істотних порушень вимог КПК України при викладі резолютивної частини оскаржуваного судового рішення, зважаючи і на те, що співставлення мотивувальної частини ухвали слідчого судді з матеріалами справи не викликає сумнівів щодо предмету розгляду скарги ОСОБА_6 від 23 травня 2023 року з унесеними ним 17 жовтня 2023 року уточненнями до скарги.

Окрім того, аргументи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя в ухвалі не вказав процесуальний статус ОСОБА_6 як потерпілого позбавлені підстав, оскільки мотивувальна частина ухвали слідчого судді містить зазначення вказаного вище процесуального статусу ОСОБА_6 .

Із матеріалів провадження вбачається, що 06 вересня 2023 року Харківським апеляційним судом було задоволено подання Лозівського міськрайонного суду Харківської області та провадження за вказаною вище скаргою ОСОБА_6 направлено на розгляд до Близнюківського районного суду Харківської області у зв`язку з неможливістю утворити склад суду для розгляду даного провадження в Лозівському міськрайонному суді Харківської області після задоволення заявлених суддями самовідводів (т.1 а.п.86).

Тому доводи апелянта щодо порядку заявлення в цьому провадженні суддями Лозівського міськрайонного суду Харківської області самовідводів і процедури їх вирішення не впливають на законність та обгрунтованість оскаржуваного судового рішення, оскільки це рішення було ухвалено слідчим суддею Близнюківського районного суду Харківської області, а підсудність провадження визначено судом апеляційної інстанції в порядку ст.34 КПК України. Тим не менше, всупереч доводам ОСОБА_6 , у матеріалах провадження наявна заява судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_9 , зі змістом якої він мав можливість ознайомитись при ознаймоленні з матеріалами провадження (т.1 а.п.29).

За таких обставин, апеляційна скарга в наведеній вище частині не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а :

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 у частині оскарження ухвали слідчого судді Близнюківського районного суду Харківської області від 14 листопада 2023 року в частині відмови в задоволенні уточненої скарги ОСОБА_6 на постанову прокурора від 22 травня 2023 року.

Ухвалу слідчого судді Близнюківського районного суду Харківської області від 14 листопада 2023 року в частині відмови в задоволенні іншої частини уточненої скарги ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 у цій частині без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та в частині закриття апеляційного провадження може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції. В іншій частині ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4