Справа № 462/3552/24
провадження 1-кс/462/844/24
У Х В А Л А

29 квітня 2024 року слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 , погоджене із прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000420 від 20.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України про арешт майна,

встановив:

слідчий СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 звернулась до суду з клопотанням у кримінальному провадженні за № 0000420 від 20.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, погодженим із прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на транспортний засіб марки «Volkswagen Crafter», із д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , техпаспорт НОМЕР_2 від 22.07.2022 року шляхом позбавлення права на відчуження, вище вказаного транспортного засобу, який був вилучений відповідно до протоколу огляду місця події від 19.04.2024 року, за адресою: АДРЕСА_1 » до моменту проведення обшуку у вищевказаному автомобілі.

Перевіривши надані матеріали клопотання слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Такий перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено , підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна (п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК).

Однак в порушення зазначених вимог, слідчий у мотивувальній частині клопотання зазначає, що просить накласти арешт на транспортний засіб з метою проведення обшуку та можливого виявлення в ньому предметів, які мають значення для досудового розслідування. Крім цього, в прохальній частині зазначає, що просить накласти такий арешт до моменту проведення обшуку у автомобілі.

Крім цього, слідчий суддя звертає увагу слідчого, що як вбачається із клопотання та постанови слідчого СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області про визнання речовим доказом від 22.04.2024 року, транспортний засіб вилучений в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , однак згідно протоколу огляду місця події від 19.04.2024 року, транспортний засіб було вилучено за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно такі розбіжності унеможливлюють встановлення підслідності.

Положеннями ч. 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Враховуючи наведене, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, слідчий суддя вважає за доцільне надати слідчому строк у сімдесят дві години, для усунення зазначених недоліків.

постановив:

клопотання слідчого СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 , погоджене із прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000420 від 20.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України про арешт майна повернути слідчому СВ ВП № 1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 , встановивши строк у сімдесят дві години для усунення недоліків клопотання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1

Оригінал ухвали.