Справа215/2503/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року Тернівський районий суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого, судді ОСОБА_1 .

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_2

потерпілий ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, та виклику учасників кримінального провадження, кримінальне провадження внесене 24.03.2024 р. в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000116 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Долинське, П`ятихатського району, Дніпропетровської області, Україна, громадянина України, українця, маючого середню спеціальну освіту, працює на посаді водія автотранспортнх засобів, зайнятий у технологічному процесі (у кар`єрі) автоколони спеціальних та господарчих автомобілів №2 гірничотранспортного цеху №2 ПрАТ «Півн.ГЗК», одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, зареєстрований та мешкаєза адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий;

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.03.2024 року, приблизно о 09.25 годині ОСОБА_4 знаходився на подвір`ї житлового багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , а саме, біля 1-го під`їзду, де разом із своєю донькою ОСОБА_6 збирався на ринок за покупками.

Цього ж дня та в цей час, на водійському місці власного автомобіля, який був припаркований на асфальтованому майданчику навпроти входу до 1-го під`їзду вказаного будинку, перебував ОСОБА_3 , який разом із своєю дівчиною ОСОБА_7 збирались від`їжджати на роботу, коли до належного ОСОБА_3 авто (зі сторони водія) підійшов раніше знайомий йому ОСОБА_4 та розпочав словесний конфлікт, який виник на ґрунті незгоди ОСОБА_4 . з тим, що ОСОБА_3 регулярно паркується на вказаному місці. На чисельні звинувачення зі сторони ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , останній реагував спокійно, заперечуючи істинність переконань ОСОБА_4 щодо належності вказаного місця паркування будь-кому, зокрема йому, та апелюючи тим, що це місце загального користування, однак ОСОБА_4 така відповідь не влаштувала.

Тоді, під час словесного конфлікту у ОСОБА_4 , на ґрунті попередньо виниклих тривалих особистих неприязних відносин, що склалися через неможливість досягти домовленості щодо користування паркувальним місцем, виник прямий умисел направлений на вчинення насильницьких дій, які завдають фізичного болю і не спричиняють тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .

Так, 23.03.2024 року приблизно о 09.25 годині, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, направленим на вчинення насильницьких дій, знаходячись біля автомобіля ОСОБА_3 , який був припаркований навпроти 1-го під`їзду буд. АДРЕСА_2 , своєю правою рукою схопив частково відкриті дверцята авто зі сторони водія та потягнув у свою сторону, чим повністю відкрив їх, після чого, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розташувавшись навпроти потерпілого ОСОБА_3 , в присутності свідка ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи умисно, схопив ОСОБА_3 долонею своєї правої руки за комір вдягненого на ньому худі та здійснив кілька безуспішних спроб витягти останнього з автомобіля, після чого, розуміючи неможливість досягнення мети, однією рукою, в ході штовханини, що супроводжувалась нецензурною лайкою зі сторони ОСОБА_4 , останній долонями своїх двох рук схопив та зафіксував кисті рук ОСОБА_3 долонями до гори, після чого, шляхом докладання фізичних зусиль та стиску долонь, спричинив останньому фізичний біль (без завдання тілесних ушкоджень). Такі дії ОСОБА_4 повторив двічі, не зважаючи на неодноразові благання ОСОБА_3 відпустити його. Внаслідок нетривалого стискання кистей рук ОСОБА_3 відчув сильний фізичний біль.

Згідно висновку експерта судово-медичної експертизи №557 від 08.04.2024 року, будь-яких об`єктивних ознак, які могли б свідчити про наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 на момент огляду не виявлено.

Таким чином, в результаті своїх протиправних дій, ОСОБА_4 вчинив насильницькі дії, які завдали фізичного болю ОСОБА_3 і не спричинили тілесних ушкоджень.

Потерпілий ОСОБА_3 надав суду заяву про згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, без судового розгляду в судовому засіданні, та виклику учасників кримінального провадження, згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 подав заяву щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження, згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, без судового розгляду в судовому засіданні, та виклику учасників кримінального провадження.

Обвинуваченому ОСОБА_4 і потерпілому ОСОБА_3 , відповідно до ст.302 ч.2 КПК України, у зв`язку з наданням ними згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, роз`яснені обмеження на апеляційне оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні, або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини.

Умисні дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.126 КК України за ознаками вчинення насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Призначаючи покарання, суд враховує, що обвинувачений в скоєному злочині розкаявся, раніше не судимий.

З урахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії кримінального проступку, вищезазначених обставин, що пом`якшують відповідальність відповідно до ст.66 КК України, при відсутності обтяжуючих обставин; суд вважає необхідним та достатнім призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу.

Питання речових доказів вирішити відповідно до норм КПК України.

Витрати на залучення судового експерта відсутні.

Керуючись ст.ст.381, 382, 394 ч.1, 373-376 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні та призначити покарання за ч.1 ст. 126 КК України у виді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає в грошовому еквіваленті 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ:

-один оптичний DVD-R диск із відеозаписом, на якому здійснена відео фіксація спричинення фізичного болю потерпілому ОСОБА_3 , який опечатано до паперового конверту, - зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000116.

Копії вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, за виключенням підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

СУДДЯ: