Справа № 127/5095/24
Провадження №11-сс/801/162/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі суддів:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

з участю :

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

користувача майна ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.02.2024 року, якою накладено арешт на майно у кримінальному провадженні № 0000047 від 14.02.2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.02.2024 року задоволено частково клопотання дізнавача СД відділу поліції №1 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_9 та накладено арешт тимчасово вилучене під час огляду місця події від 13.02.2024 майно, що проводився за адресою: м. Вінниця, вул. Брацлавська, 85, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , яке поміщено до спец. пакету НПУ PSP 1417279, шляхом заборони використання вищевказаного майна іншими особами, олкрім як для цілей кримінального провадження, до моменту закінчення усіх необхідних слідчих та процесуальних дій.

Слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, зазначене в клопотанні слідчого, обґрунтовував своє рішення тим, що вказане майно містить н6а собі сліди злочину та може бути використано під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події.

В своїй апеляційній скарзі прокурор Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_6 ставить питання про скасування ухвали слідчого судді, просить прийняти нову ухвалу, якою клопотання дізнавача СД відділу поліції №1 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_9 про арешт майна задовольнити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказує, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , яке поміщено до спец. пакету НПУ PSP 1417279 та автомобіль марки «BMW», модель «530», д.н.з. НОМЕР_2 , визнано речовими доказами, які зберегли на собі сліди злочину або містять інші відомості, які може бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та є предметом кримінального правопорушення.

Заслухавши прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу, думку адвоката ОСОБА_7 та користувача майна ОСОБА_8 , які заперечили проти апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_6 підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами в справі є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

В силу ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст.167 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх не застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

З матеріалів судового провадження вбачається, що працівником сервісного центру МВС під час експертного дослідження автомобіля марки «BMW», модель «530», д.н.з. НОМЕР_2 , було виявлено бланк документа свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_10 з ознаками підробки.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя вірно встановив, що є достатні підстави вважати, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, відповідає вимогам ст. 170 КПК України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 170 КПК, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Тобто, арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Такі докази в матеріалах провадження наявні, адже органами досудового розслідування встановлено використання вказаного автомобіля під час вчинення інкримінованого їм злочину.

З матеріалів провадження встановлено, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , яке поміщено до спец. пакету НПУ PSP 1417279 та автомобіль марки BMW», модель «530», д.н.з. НОМЕР_2 , визнано речовими доказами, відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК, оскільки на них могли зберегтися сліди кримінального правопорушення.

З урахуванням наведеного, аналіз клопотання слідчого про накладення арешту на майно дає підстави для висновку, що дане клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК та містить правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Однак, як вбачається із матеріалів провадження, користується транспортним засобом автомобіль марки «BMW», модель «530», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_8 , що підтверджується копією довіреності, якою ОСОБА_10 уповноважив ОСОБА_8 та ОСОБА_11 керувати вказаним транспортним засобом.

Враховуючи те, що за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення даної категорії справ апеляційний суд не вправі змінити рішення слідчого судді, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу слідчого судді скасувати та постановити у зв`язку із цим нову ухвалу, якою клопотання дізнавача СД відділу поліції №1 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_9 задовольнити частково.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження, з метою його належного забезпечення, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, як арешт такого майна, із застереженням його відчуження та розпорядження на момент розслідування без позбавлення права користування зазначеним транспортним засобом.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитись на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Разом з цим, відповідно до п.5 ч.2 ст. 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, тому на переконання колегії суддів зазначений автомобіль слід передати на збереження та користування користувачу майна ОСОБА_8 , заборонивши його відчуження.

Керуючись ст. ст. 170, 367, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_6 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.02.2024 року, якою накладено арешт на майно у кримінальному провадженні № 0000047 від 14.02.2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Клопотання дізнавача СД відділу поліції №1 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_9 , - задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події від 13.02.2024 майно, що проводився за адресою: м. Вінниця, вул. Брацлавська, 85, а саме:

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , яке поміщено до спец. пакету НПУ PSP 1417279;

- автомобіль марки BMW», модель «530», д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору, який поміщено на арешт майданчик, що за адресою: м. Вінниця, вул. Г. Арабея, 17, передавши на відповідальне зберігання користувачу майна ОСОБА_8 , заборонивши його відчуження.

Ухвала суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4