ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем України

Справа № 210/1196/24

Провадження № 1-кп/210/399/24

11 березня 2024 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого, - адвоката: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, матеріали кримінального провадження №0000223 від 20 лютого 2024 року, та угоду про визнання винуватості, щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Устинівка, Устинівського району, Кіровоградської області, громадянина України, маючого базову середню освіту, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , в силу положень ст.89 КК України вважається таким, що раніше не судимий,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

27 лютого 2024 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України, разом з угодою про визнання винуватості між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 .

Зі змісту обвинувального акту та угоди про визнання винуватості вбачається наступне.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України (запроваджений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, дію якого продовжено), у період якого 15 лютого 2024 року, в період часу з 17:00год. по 20:00год., ОСОБА_4 , перебуваючи у квартирі потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , розпиваючи алкогольні напої разом з ОСОБА_6 та свідком ОСОБА_7 , та в момент коли свідок ОСОБА_7 та потерпіла ОСОБА_6 відволіклись та не спостерігали за діями ОСОБА_4 , реалізуючи раптово виниклий злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, переконавшись у відсутності уваги з богу потерпілої ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер та за ними ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, таємно викрав ланцюг з червоного золота масою 4,97гр., довжиною 55см., проба 585, тип плетіння Нона/ Мона Ліза, без вставки, вартістю 10 424,33грн., а також підвіску з червоного золота, без вставки масою 1,28гр., проба 585, із зображенням знаку зодіаку «Діва», випукла вартістю 2703,87грн., що належить потерпілій ОСОБА_6 , разом вартістю 13128грн. 20коп., які знаходились у шухляді шафи в кімнаті, де перебували ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_4 місце вчинення злочину з викраденим майном залишив, обернувши вказане викрадене майно на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди у вигляді матеріальних збитків у розмірі 13128 гривень 20 копійок, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №743 від 24 лютого 2024 року.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.4 КК України, як крадіжка, за ознаками таємного викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану.

Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження досягнуто угоди про визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, яку укладено 27 лютого 2024 року.

За змістом угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України та обставини вчинення цього кримінального правопорушення, погодився понести покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.4 КК України, у вигляді 05 років позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України, звільнити від відбування покарання з іспитовим строком, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник, - адвокат ОСОБА_5 , кожен окремо в судовому засіданні не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Від потерпілої ОСОБА_6 надійшли письмова згода та заява, в котрих вона просить проводити розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості, призначення обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи. Претензій потерпіла до обвинуваченого не має. Цивільний позов не заявлявся.

Вивчивши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості, переконавшись в тому, що укладення угоди є добровільним, а взяті на себе зобов`язання обвинуваченим можуть бути реально виконані, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, та іншим положенням закону України про кримінальну відповідальність, встановивши, що підстави для відмови у затвердженні угоди відсутні, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, роз`яснивши обвинуваченому наслідки невиконання угоди передбачені ст.476 КПК України, суд затверджує угоду про визнання винуватості, укладену сторонами кримінального провадження 27 лютого 2024 року, та ухвалює обвинувальний вирок.

Кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_6 завдано майнового збитку на загальну суму 13128,20 гривень. Цивільний позов не заявлявся, право на його пред`явлення потерпілій роз`яснено.

Судові витрати на залучення експертів та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого в рамках кримінального провадження у вигляді особистого зобов`язання, залишити в силі до набрання вироком законної сили.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.314, 370, 371, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України від 27 лютого 2024 року, укладену сторонами кримінального провадження, прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 05 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 02 (два) роки, зобов`язавши його на підставі ст.76 ч.1 п.п.1, 2 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та згідно зі ст.76 ч.3 п.2 КК України, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Матеріали кримінального провадження за №0000223 від 20 лютого 2024 року, в одному томі, залишити при обвинувальному акті, справа №210/1196/24, провадження №1-кп/210/399/24.

З підстав, передбачених ст.394 ч.3 КПК України, вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст.473 КПК України.

Копія вироку суду вручається негайно засудженому, його захиснику та прокурору.

Крім того засудженому роз`яснюються вимоги ст.376 ч.3 КПК України.

Повний текст вироку складено 11 березня 2024 року.

Суддя: ОСОБА_1