У Х В А Л А

Справа № 185/4015/24

Провадження № 1-кс/185/467/24

18 квітня 2024 року м. Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , володільця майна ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 погоджене з прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000567 від 12.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Поданим на розгляд слідчому судді клопотанні, погодженим з прокурором, слідчий порушує питання про накладення арешту на майно: спеціалізований вантажний сідловий тягач р.н. НОМЕР_1 , спеціалізований напівпричіп н/пр-платформа тентована р.н. АВ0926XG із наявною у ньому деревиною 33 куб., свідоцтво про реєстрацію т.з. р.н. АВ1081IE, свідоцтво про реєстрацію т.з. АВ0926XG, документ ордер та накладна, ключі від т.з., які було виявлено та вилучено 11 квітня 2024 під час огляду місця події на блок пості 1042 км, траса М30 у м. Павлоград.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, заслухавши думку учасників розгляду, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та у сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням, приходжу до наступного висновку.

Так, в провадженні СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000567 від 12.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що в межах досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження під час проведення в період часу з 15:08 год. по 15:35 год. 11 квітня 2024 року огляду місця події на блок пості 1042 км, траса М30, було виявлено та вилучено спеціалізований вантажний сідловий тягач АДРЕСА_1 із наявною у ньому деревиною 33 куб., свідоцтво про реєстрацію т.з. р.н. АВ1081IE, свідоцтво про реєстрацію т.з. АВ0926XG, документ ордер та накладна, ключі від транспортного засобу.

Постановою слідчого від 12 квітня 2024 року вилучені речі та предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженню.

Власником транспортного засобу р.н. АВ1081IE та спеціалізованого напівпричіпа АДРЕСА_2 є ОСОБА_8 .

Досудове розслідування у кримінальному провадженню здійснюється за ч.1 ст.246 КК України, відповідно до диспозиції якої можливо сформулювати такі визначення виявів кримінально-протиправної поведінки: 1) перевезення незаконно зрубаних дерев або чагарників полягає у переміщенні особою такої деревини будь-яким видом транспорту в межах території України; 2) зберігання незаконно зрубаних дерев або чагарників полягає у фактичному перебуванні такої деревини у володінні певної особи в обраному нею місці; 3) збут незаконно зрубаних дерев або чагарників полягає в оплатній чи безоплатній формах відчуження такої деревини (шляхом продажу, обміну, дарування, сплати боргу тощо).

Розглядом клопотання встановлено, що деревина об`ємом 33 куб.м, яка знаходиться у спеціалізованому напівпричіпі н/пр-платформа тентована р.н. АВ0926XG здобута законним шляхом власником цього майна ФОП ОСОБА_5 , який має відповідні види підприємницької діяльності, перевозилась ця деревина згідно документів, достатніх на думку слідчого судді для підтвердження легальності таких дій, та які були надані під час перевірки транспортного засобу до його вилучення, а тому вищевказана деревина не є ні об`єктом, ні предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, а тому немає жодних підстав вважати, що воно, як майно на яке мається намір накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Також розглядом клопотання не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання, як арешт іншого майна зазначеного в клопотанні з метою забезпечення кримінального провадження, та не дає негативну оцінку сукупності отриманих доказів органом досудового розслідування, де взагалі відсутні посилання на співрозмірність та розумність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також не врахування негативних наслідків для володільця (власника) майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, а також забезпечення збереження речових доказів.

Обмеження прав власника щодо належного йому майна можуть мати місце у зв`язку з тим, що відповідні речі містять відомості, які мають значення для кримінального провадження. Відповідні обмеження мають бути розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження. З урахуванням досліджених обставин в цьому кримінальному провадженні станом на час надання дозволу на проведення обшуку потреби досудового розслідування, можливо, виправдовували саме такий ступінь втручання у права та свободи особи з метою виконання завдань кримінального провадження.

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що застосування заборони на відчуження, розпорядження та користування майном, яке правомірно належить особі, має бути спрямоване виключно на досягнення завдань кримінального провадження.

Поряд з цим стороною обвинувачення під час розгляду клопотання ці вимоги кримінального процесуального закону не дотримано.

Зокрема, в даному клопотанні відсутні докази, які свідчать, що автомобіль спеціалізований вантажний сідловий тягач р.н. НОМЕР_1 , спеціалізований напівпричіп н/пр-платформа тентована р.н. АВ0926XG із наявною у ньому деревиною 33 куб., свідоцтво про реєстрацію т.з. р.н. АВ1081IE, свідоцтво про реєстрацію т.з. АВ0926XG, документ ордер та накладна, ключі від т.з., є предметом або доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона, обмеження користування або розпорядження майном може бути застосоване лише в разі доведеності існування обставин, які підтверджують, що незастосування таких заходів призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, передачі такого майна, проте, вказані обставини не підтверджені достатніми доказами, в розумінні ст. 86 КПК України.

Також є необґрунтованими посилання в клопотанні, що накладення арешту на майно є необхідним з метою збереження речових доказів, оскільки, в порушення вимог КПК України, не доведена необхідність застосування саме такої забезпечувальної цілі кримінального провадження заходу, як арешт автомобіля з причіпом і не доведена наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 погоджене з прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000567 від 12.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України залишити без задоволення.

На виконання положень ч.2 ст.169 КПК України, копію ухвали про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, негайно після оголошення вручити слідчому, прокурору.

У відповідності до положень ч.3 ст.169 КПК України, слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено 19 квітня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1