Справа № 286/1513/24
У Х В А Л А

12 квітня 2024 року м. Овруч

Слідчий суддя Овруцького районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 , про арешт майна від 08.04.2024 року , -

ВСТАНОВИВ:

У заявленому клопотанні слідчий за погодженням з прокурором просить накласти арешт на автомобіль марки «Шевроле Авео», р.н. НОМЕР_1 , який перебував у фактичному користуванні та володінні ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_1 , та відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , який є речовим доказом та зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, шляхом тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження і користування майном та залишити на зберіганні за відділом поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні слідчого відділу ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.04.2024 року за № 0000125, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспортного засобу особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Зокрема, 07.04.2024 року, біля 07 години 15 хвилин, в с. Гаєвичі Овруцької ТГ, ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «ЗАЗ-Славута», р.н. НОМЕР_3 , при виїзді на головну дорогу, не надав перевагу в русі, внаслідок чого вчинив зіткнення з автомобілем марки «Шевроле Авео», р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , внаслідок чого пасажирка автомобіля "ЗАЗ Славута" ОСОБА_8 , 1991 р.н., отримала тілесні ушкодження.

07.04.2024 року під час огляду місця події, було вилучено автомобіль марки «ЗАЗ-Славута», р.н. НОМЕР_3 та автомобіль марки «Шевроле Авео», р.н. НОМЕР_1 .

З метою належного збереження речового доказу (автомобіля марки «Шевроле Авео», р.н. НОМЕР_1 ), а також з врахування того, що вилучене майно є саме предметом кримінального правопорушення та відповідає критеріям, зазначених в ст. 170 КПК України, виникає необхідність у арешті майна з метою належного збереження речових доказів.

З огляду на викладене, автомобіль марки «Шевроле Авео», р.н. НОМЕР_1 , який фактично перебуває у користуванні та володінні ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_1 (м.т. НОМЕР_4 ) та відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , є речовим доказом та зберіг на собі сліди кримінального правопорушення й підлягає арешту.

Відтак, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження майна як речового доказу, унеможливлення його знищення, пошкодження чи іншим чином розпорядження майном, слідчий, за погодженням із прокурором, на підставі ст.170 КПК України просить клопотання задоволити. Обставини, наведені у клопотанні, обґрунтовуються доданими до клопотання документами: витягом з ЄРДР № 0000125; копією протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.04.2024 року та схеми до нього, письмовими поясненнями ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 від 07.04.2024 року, копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, але надав заяву щодо розгляду справи без його участі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений.

Відповідно до ст.172 КПК України неприбуття осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши думку учасників процесу, розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього докази, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт допускається з метою: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У клопотанні слідчий просить накласти арешт на майно з метою його збереження як речових доказів, тобто в порядку п.1 ч.2 ст.98 КПК України. Вилучене під час огляду місця події майно постановою слідчого у кримінальному провадженні визнано речовими доказами.

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Перелічені у клопотанні матеріальні об`єкти, які просить арештувати слідчий, відповідають критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, так як можуть зберігати на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Відтак, щодо вказаного майна існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучене майно є доказом кримінального правопорушення і у разі не накладення на нього арешту воно може бути пошкоджено або знищено.

Тому керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 175, 369, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Шевроле Авео», р.н. НОМЕР_1 , який перебував у фактичному користуванні та володінні ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_1 , та відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , який є речовим доказом та зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, шляхом тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження і користування майном та залишити на зберіганні за відділом поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1