Дата документу 13.02.2024
Справа № 334/5560/20
Провадження № 1-кп/334/121/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю: прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження внесене до ЄРДР під №0000780 від 02 березня 2020 року за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, яка має середньо-спеціальну освіту, маюча утриманні неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_6 , 2004 року народження, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України

ВСТАНОВИВ:

16 листопада 2017 року обвинувачену ОСОБА_4 , було призначено на посаду заступника директора ТОВ «Торгівельна компанія «Економ плюс», , розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Товариська, буд. №70.

Основний вид економічної діяльності юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальність «Торгівельна компанія «Економ плюс», є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

У зв`язку із вакантною посадою, в період часу з 01 червня 2018 року до 22 червня 2018 року, обвинуваченою забезпечувалося виконання організаційно - розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, передбачених посадою директора вказаного підприємства, яку вона мала намір зайняти за пропозицією керівництва.

Достовірно знаючи про своє майбутнє призначення на посаду директора вищезазначеного магазину, на початку червня 2018 року, у обвинуваченої виник умисел на розтрату майна ТОВ «Торгівельна компанія «Економ плюс», , з метою реалізації якого вона, запропонувала ОСОБА_7 працевлаштуватися на посаду вантажника в ТОВ «Торгівельна компанія «Економ плюс», з метою отримання трудового стажу. При цьому, обвинувачена попередньо узгодила, з ОСОБА_7 , що останній передає їй у користування свою банківську картку АТ КБ ПриватБанк, прив`язану до рахунку № НОМЕР_1 , на який зараховується заробітна плата за місцем роботи в ТОВ «Торгівельна компанія «Економ плюс», , та в подальшому, не з`являється за місцем роботи та фактично функціональні обов`язки вантажника виконувати не буде, на що ОСОБА_7 надав свою добровільну згоду.

18 червня 2018 року на підставі заяви ОСОБА_7 , наказом керівника підприємства ОСОБА_8 №ЕП09288 від 18 червня 2018 року його призначено на посаду вантажника в ТОВ «Торгівельна компанія «Економ плюс», , розташованого по вул. Товариська, буд. №70 у м. Запоріжжя, з окладом 3800 гривень.

В подальшому, 22 червня 2018 року на підставі заяви обвинуваченої, Наказом в.о. Генерального директора ТОВ «Економ плюс» ОСОБА_8 № НОМЕР_2 від 22 червня 2018 року про переведення на іншу роботу обвинувачену призначено на посаду «Директор магазина» ТОВ «Економ плюс», розташованого по вул. Товариська, буд. №70 у м. Запоріжжя. Того ж дня, з обвинуваченої укладено Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, з яким остання ознайомлена під підпис.

Відповідно до посадової інструкції Директора магазину, з якою обвинувачена, 22 червня 2018 року ознайомлена під підпис, до її обов`язків входило, зокрема:

здійснення контролю над раціональним використанням матеріальних, фінансових і трудових ресурсів;

керування працівниками ввіреного магазину:

підтримання дисципліни і контроль розпорядку роботи торгового персоналу, прийняття рішення про призначення, переміщення і звільнення від займаних посад працівників торгового підприємства, оцінка якості роботи персоналу, погодження нарахування заробітної плати трудовому колективу увіреною магазину, застосування заходів заохочення працівників, що відрізнилися, накладає стягнення па порушників виробничої і трудової дисципліни;

управління поточною діяльністю, спрямованою на доведення товарів до споживачів з найменшими витратами;

контроль прийому і складування товару, що ввозиться і наявного, в магазині;

підготовка і доведення до старшого продавця графіків і термінів достачання товару у ввіреному магазині;

здійснення контролю над правильним веденням розрахунків на РРО (реєстраторі розрахункових операцій) і правильним, своєчасним заповненням книги обліку операцій на РРО;

складання звітів про усі рухи грошові кошти в магазині і надання даних операторові-бухгалтерові для занесення у базу даних;

ведення і оформлення операції по інкасації грошових коштів;

проведення розрахунків з постачальниками матеріально-технічних цінностей,

Таким чином, відповідно до ч.3 ст.18 КК України Кримінального кодексу України, обвинувачена є службовою особою, яка постійно обіймає на підприємстві посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій.

Далі, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на розтрату майна ТОВ «Торгівельна компанія «Економ плюс», , діючи умисно, з корисливих мотивів, будучи службовою особою, зловживаючи службовим становищем, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції відповідно до посадової інструкції, обіймаючи посаду директора магазину ТОВ «ТК «Економ плюс», обвинувачена, в супереч своїм функціональним обов`язкам, перебуваючи на своєму робочому місці, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Товариська, буд. №70, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 не з`являється на роботу, у період часу з червня 2018 року по березень 2020 року, вносила недостовірні дані до табелів відпрацьованого часу вантажником ОСОБА_7 , а саме:

у табелі обліку за червень 2018 року - 22 дні, у табелі обліку за липень 2018 року - 22 дні , у табелі обліку за серпень 2018 року - 22 дні , у табелі обліку за вересень 2018 року - 20 днів , у табелі обліку за жовтень 2018 року - 22 дні , у табелі обліку за листопад 2018 року - 22 дні , у табелі обліку за грудень 2018 року - 20 днів , у табелі обліку за січень 2019 року - 21 день , у табелі обліку за лютий 2019 року - 20 днів , у табелі обліку за березень 2019 року - 20 днів , у табелі обліку за квітень 2019 року - 20 днів , у табелі обліку за травень 2019 року - 13 днів , у табелі обліку за червень 2019 року - 18 днів , у табелі обліку за липень 2019 року - 23 дня , у табелі обліку за серпень 2019 року - 21 день , у табелі обліку за вересень 2019 року - 21 день , у табелі обліку за жовтень 2019 року - 22 дня , у табелі обліку за листопад 2019 року - 21 день , у табелі обліку за грудень 2019 року - 21 день , у табелі обліку за січень 2020 року - 21 день , у табелі обліку за лютого 2020 року - 14 днів , у табелі обліку за березень 2020 року - 14 днів.

На підставі зазначених табелів робочого часу, у вказаний період, ОСОБА_7 , на банківську картку АТ КБ ПриватБанк, прив`язану до рахунку № НОМЕР_1 , безпідставно нараховано та виплачено заробітну плату щомісячно, в загальній сумі 37318, 72 гривень, за вказаний період, яку обвинувачена отримувала на підконтрольну банківську карту, якими в подальшому розпоряджалася на власний розсуд, чим спричинила ТОВ «Торгівельна компанія «Економ плюс», матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 заявили клопотання на підставі ст.49 КК України, щодо закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 за ст.191 ч.2 КК України у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, звільнивши її від кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання обвинуваченої не заперечував.

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, вважає за необхідне задовольнити клопотання обвинуваченої про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 за ст.191 ч.2 КК України та звільнити обвинувачену від кримінальної відповідальності за ст.191 ч.2 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.191 КК України, віднесено до нетяжких злочинів.

Згідно ст.49 ч.1 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Згідно ч.2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

З моменту скоєння злочину минуло більш ніж 5 років.

Враховуючи положення ст.49 КК України, яка визначає те, що строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за нетяжкий злочин становить п`ять років, який на момент розгляду клопотання закінчився, клопотання обвинуваченої підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.49 КК України, п.п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ст.191 ч.2 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальну провадження відносно ОСОБА_4 за ст.191 ч.2 КК України закрити на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом семи діб з моменту оголошення в суді.

Суддя: ОСОБА_1