Справа № 127/7050/24
Провадження №11-сс/801/204/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02 березня 2024 року в кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000128 від 17.08.2023, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниці, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , одруженої, раніше не судимої,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою мотивоване тим, що підозрювана ОСОБА_8 вчинила особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, що зумовлює необхідність обрання останній міри запобіжного заходу. При цьому, існують ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, що полягають у тому, що підозрювана ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на свідків.

Зокрема, існує високий ступінь ризику того, що ОСОБА_8 під страхом ймовірної кримінальної відповідальності переховуватиметься від органу досудового розслідування, суду. З огляду на те, що санкція інкримінованої ОСОБА_8 статті вчиненого злочину є такою, що спроможна в значній мірі обмежити її права й свободи, в тому числі право на свободу пересування, то думки останньої з приводу можливої ізоляції до установи виконання покарань закритого типу сприятимуть наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Окрім цього, доведеність вини ОСОБА_8 , у вчинені злочину передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, в значній мірі базуватиметься на показах свідків, в тому числі працівників КЕВ м. Вінниці. З огляду на це ОСОБА_8 , перебуваючи поза умовами ізоляції, намагатиметься здійснювати вплив на свідків для викривлення обставин кримінальних правопорушень на власну користь, у зв`язку з тим, що при призначенні покарання за злочин судом може бути застосована міра покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Усе це вплине на повноту, всебічність розслідування кримінального провадження, у зв`язку з цим існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик незаконного впливу на свідків також є досить обґрунтованим з огляду на те, що підозрювана протягом тривалого часу працює на посаді головного бухгалтера КЕВ м. Вінниця. Ця посада наділяє її певними організаційно-розпорядчими і адміністративними функціями, в тому числі по відношенню до інших працівників управління, а враховуючи тривалий час роботи в системі Міністерства оборони України, ризик впливу на свідків обумовлюється також можливим авторитетом підозрюваної до інших осіб.

Сформовані під час спільної праці дружні, приятельські стосунки, або відносини, які випливають із почуття поваги та авторитету, мають зазвичай тривалий характер і формують сталі соціальні зв`язки, що є вагомим фактором для схиляння працівників КЕВ м. Вінниця для дачі показів на користь підозрюваної ОСОБА_8 .

Окрім цього, доведеність вини ОСОБА_8 , у вчинені злочину передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, в значній мірі базуватиметься на зібраних в ході досудового розслідування документах, які зберігаються в КЕВ м. Вінниця. При цьому підозрювана є працівником КЕВ м. Вінниця, тобто має безперешкодний доступ до документів, які мають суттєве значення для доведення вини останньої, а отже ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, що полягає у знищенні, прихованні або спотворенні документів є досить обґрунтованим та вмотивованим.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02 березня 2024 року - задоволено клопотання слідчого. Застосовано до підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк тримання під вартою визначено протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_8 , однак в межах строку досудового розслідування, тобто до 20 квітня 2024 року. Одночасно визначено ОСОБА_8 заставу в розмірі 4 000 000,00 грн. (чотири мільйони гривень), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Покладено на підозрювану ОСОБА_8 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому вона зареєстрована та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування із особами, які є свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави, визначено на час дії ухвали суду.

Слідчий суддя, проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000128 від 17.08.2023; рапорту про вчинене кримінальне правопорушення; договором купівлі-продажу №6114 від 28.07.2023; висновки експертів; повідомлення про підозру від 01.03.2024; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01.03.2024, інших матеріалів кримінального правопорушення та пояснень підозрюваної наданих в судовому засіданні, дійшов до висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, обґрунтована.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 має постійне місце реєстрації та місце проживання, одружена, раніше не судима.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваної, суд під час розгляду клопотання дійшов висновку, що підозрювана ОСОБА_8 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Як слідує з матеріалів справи, вказане кримінальне правопорушення підозрювана ОСОБА_8 вчинила у складі організованої групи до складу якої увійшли ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та організатор ОСОБА_12 .

Як встановлено судом, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.02.2024 по справі №127/5911/24 застосовано до підозрюваного ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто по 19.04.2024 з одночасним визначенням застави в розмірі 4000000 (чотирьох мільйонів) гривень.

З огляду на наведене, врахувавши обставини вчиненого кримінального правопорушення та розмір завданої шкоди, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність визначення підозрюваній застави у розмірі 4 000 000, 00 грн., оскільки саме такий розмір застави буде співмірним з існуючими в кримінальному провадженні ризиками та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та виконання нею обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

У той же час, визначення підозрюваній застави в розмірі 10 000 000,00 грн. суд вважав безпідставним, оскільки такий розмір застави жодним чином не обґрунтований прокурором та вказаний розмір застави, враховуючи майновий стан та особу підозрюваної, є завідомо непомірний для неї.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 просить постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту з 23 год. до 07 год. за адресою: АДРЕСА_2 ,з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

У разі визнання обґрунтованим рішення про тримання під вартою ОСОБА_8 ,

просить зменшити розмір застави до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді винесена без урахуванням дійсних обставин справи з порушенням вимог процесуального права.

Вказує, що слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_8 , проігноровано вимоги щодо наявності обґрунтованої підозри. Наголошує на тому, що вартість "ліжка армійського двоярусного" була звичайною, а не завищеною, як про це зазначає сторона обвинувачення. Зокрема, за аналогічною вартістю такі ж самі ліжка придбавали КЕВ майже у всіх регіонах України, а саме: Дніпрі, Харкові, Полтаві, Тернополі, Володимирі.

Звертає увагу, що судове рішення мотивоване виключно тяжкістю можливого покарання у випадку засудження, водночас ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях наголошував, що тяжкість покарання не є підставою для тримання під вартою.

Апелянт зазначає, що наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, мотивується тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення та припущеннями сторони обвинувачення.

Слідчим суддею не взято до уваги, що ОСОБА_8 : є службовцем ЗСУ, має постійне місце проживання у Вінниці, позитивно характеризується, одружена, має на утриманні малолітню дитину, на її утриманні перебуває матір, яка має ІІ-групу інвалідності, тому достатнім та обґрунтованим буде обрання стосовно підозрюваної запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Наголошує на тому, що правових підстав для визначення застави у розмірі 4 млн гривень не наведено взагалі, а сам розмір застави є непомірним для підозрюваної та її сім`ї.

Пояснення учасників судового розгляду

У судовому засіданні підозрювана ОСОБА_8 та її захисник ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених у ній підстав.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та вважав оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою.

Мотиви і висновки суду

Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, пояснення учасників, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши, обговоривши та обміркувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Як убачається з наданих до апеляційного суду матеріалів судового провадження, Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, за процесуального керівництва прокурорів Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000128 від 17.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

01 березня 2024 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

02.03.2024 слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_8 .

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На переконання колегії суддів, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання підозрюваної ОСОБА_8 під вартою слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Зокрема, у даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваної ОСОБА_8 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними доказами:

витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000128 від 17.08.2023; рапортом про вчинене кримінальне правопорушення; договором купівлі-продажу №6114 від 28.07.2023; висновками експертів; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01.03.2024, іншими матеріалами кримінального провадження.

Доводи сторони захисту про те, що слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_8 проігноровано вимоги Закону щодо наявності обґрунтованої підозри, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Окрім того, твердження апелянта про те, що вартість "ліжка армійського двоярусного" була звичайною, а не завищеною, оскільки за аналогічною вартістю такі ж самі ліжка придбавали КЕВ майже у всіх регіонах України, а саме: Дніпрі, Харкові, Полтаві, Тернополі, Володимирі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки обставини здійснення підозрюваною конкретних дій, доведеність її винуватості, у тому числі правильність кваліфікації її дій за ч. 5 ст. 191 КК України, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Також, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України на які посилається слідчий у клопотанні, доведені прокурором та слідчим.

Колегія суддів зазначає, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду, або ж створять загрозу суспільству. Натомість запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому.

Так, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_8 небезпідставно підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжкого та передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, кримінальне провадження стосовно неї та інших осіб КЕВ м. Вінниці має значний суспільний резонанс, а тому побоюючись реальної міри покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін та конфіскації майна, не виключається можливість того, що ОСОБА_8 , може переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання.

Також з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_8 , яка в силу посади, яку обіймає, має тісні зв`язки з іншими працівниками КЕВ м. Вінниці, які будуть ймовірними свідками у кримінальному провадженні, може здійснювати на них вплив, а також може здійснювати вплив на інших підозрюваних з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі.

Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Крім того, встановлено існування ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також є цілком вірогідним існування ризиків щодо перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та можливості вчинення іншого кримінального правопорушення (п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Ґрунтуючись на зазначеному, слідчий суддя прийшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена в ході розгляду клопотання слідчого.

Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_8 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

На підставі зазначеного, всупереч твердженням апелянта, слідчим суддею були враховані обставини справи, з урахуванням особистих характеристик підозрюваної, які вказують на можливість останньої вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим стосовно неї застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів апеляційного суду, у сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваної, тяжкістю злочину та його наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим - немає.

Таке обмеження права ОСОБА_8 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи. При цьому, застосувавши до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, визначив підозрюваній розмір застави.

Проте, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що правових підстав для визначення застави у розмірі 4 млн гривень судом не наведено, а сам розмір застави є завідомо непомірним.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Як убачається з матеріалів судового провадження, при оцінці майнового стану підозрюваної ОСОБА_8 не встановлено доказів отримання нею значного доходу, який остання отримує на займаній посаді, а також будь-яких інших даних про наявність у власності підозрюваної достатньо цінного майна, що зможе забезпечити можливість внесення нею застави в розмірі 4 млн гривень. При цьому, колегія суддів також враховує й те, що ухвалою Вінницького апеляційного суду від 08.03.2024 накладено арешт на грошові кошти, вилучені під час проведення обшуку в будинку, де проживає підозрювана в розмірі 999000 гривень.

Окрім того, колегією суддів встановлено, що інший підозрюваний у вказаному кримінальному провадженні, а саме ОСОБА_12 вніс заставу, визначену ухвалою слідчого судді, у сумі 4 млн гривень, що практично дорівнює матеріальним збиткам, ймовірно завданим Державному бюджету України в сумі 4288860 гривень без ПДВ від вчинення інкримінованого кримінального правопорушення ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 .

За таких обставин, застава щодо підозрюваної ОСОБА_8 у розмірі 4 млн гривень, є завідомо непомірною та може порушити права особи на свободу та особисту недоторканість, які гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Беручи до уваги характер і обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , враховуючи дані про її особу, її майновий стан та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає за можливе зменшити розмір застави до 150 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що у даному випадку буде пропорційним щодо її особи, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної у разі внесення такої застави, що буде достатнім стримуючим фактором, який зможе запобігти таким ризикам та не є завідомо непомірною із урахуванням викладеного вище.

Такий розмір застави відповідатиме практиці ЄСПЛ, зокрема у рішенні від 20 листопада 2010 року у справі «Мангурас проти Іспанії» суд зазначив, що перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 404, 405, 407, 422 КПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 ,- задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02 березня 2024 року - скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання слідчого - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_8 , однак в межах строку досудового розслідування, тобто до 20 квітня 2024 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 20 квітня 2024 року.

Одночасно визначити ОСОБА_8 заставу в розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454200 гривень, яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрювану ОСОБА_8 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому вона зареєстрована та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування із особами, які є свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави, визначити на час дії ухвали суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання ОСОБА_8 покладених на неї обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4