Провадження № 1-кп/947/248/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2024 року Київський районний суд м. Одеси, у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000398 від 12.03.2021 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Гриців, Хмельницької області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, тимчасово не працює, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 11 березня 2021 рокуприблизно о 18 годині 00 хвилин, він керуючи засобом підвищеної небезпеки, а саме технічно справним автомобілем марки «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , у світлий час доби, при денному освітлені, здійснював рух по горизонтальній прямій ділянці асфальтобетонного покриття проїзної частини вул. Гвардійської, від вул. Фонтанська дорога, в напрямку вул. Івана Франка у м.Одесі.

Наближаючись до нерегульованого перехрестя рівнозначних доріг з вул. Кондрашина, водій ОСОБА_6 , не дав дорогу технічно-справному автомобілю марки «Daewoo-Lanos» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія Селім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що наближався праворуч по вул. Кондрашина та допустив з ним зіткнення.

Своїми діями водій ОСОБА_6 , порушив вимоги п. 1.5; підпункт «б» п. 2.3; п.12.3, п.16.12 «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), якими передбачено: п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.»; п. 16.12 «На перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух».

В результаті зіткнення транспортних засобів, водію автомобіля «Daewoo-Lanos» д.н.з. НОМЕР_2 Селім Ахмеду Бадру Мохамеду, спричинені тілесні ушкодження у вигляді перелому 2-ї плеснової кістки правої стопи без зміщення, які спричинили тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 день і за цим критерієм, згідно п.п. 2.2.2 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995р., відноситься до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості.

Дії водія автомобіля «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.16.12 Правил дорожнього руху України, та створювали необхідні і достатні умови для настання події і перебували з ним у причинному зв`язку.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України не визнав.

Захисник заявив суду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 на підставі ст. 49 КК України.

В судовому засіданні захисник, посилаючись на доводи, викладені у письмовому клопотанні, підтримав клопотання та просив суд закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання захисника та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та закрити кримінальне провадження відносно нього.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо закриття кримінального провадження.

Представник потерпілого заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що закрити кримінальне провадження можливо якщо обвинувачений визнає вину та компенсує заподіяну шкоду.

Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_6 , що закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КПК України не відноситься до числа реабілітуючих обставин передбачених п.п. 1-3 ч.1 ст.284 КПК України (встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді та вичерпані можливості їх отримати), проте обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання захисника та надав згоду на закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників провадження, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 11 березня 2021 рокувчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, санкція якої передбачає основне покарання у вигляді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років.

Відповідно до ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Крім того, з аналізу законодавства, що регулює питання закриття кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності слідує наступне.

Строк давності - це передбачений статтею 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як підозрюваного, обвинуваченого; згода підозрюваного, обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284, 288 КПК України).

Таким чином, думка потерпілих щодо звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого у зв`язку із закінченням строків давності, не впливає на необхідність прийняття судом рішення, відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями статті 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Якщо строк давності закінчується після ухвалення обвинувального вироку, то особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності (покарання) тільки до набрання вироком законної сили.

Не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 не впливає на перебіги строків притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення особи від кримінальної відповідальності оскільки таке звільнення можливе за умови перебігу зазначеного строку.

Судом встановлено, що з моменту обвинувачення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , а саме 02.07.2020 року минуло більш ніж 3 роки.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього закриттю.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.49 КК України, ст.ст.284, 285, 286, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ст.49 КК України.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000398 від 12.03.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України- закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляції через Київський районний суд м.Одеси.

Суддя ОСОБА_1