Справа № 493/1804/23
Провадження № 1-кп/493/63/24

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року м.Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі

ГОЛОВУЮЧОГО СУДДІ ОСОБА_1

ЗА УЧАСТЮ СЕКРЕТАРЯ - ОСОБА_2

ПРОКУРОРА ОСОБА_3

ЗАХИСНИКА - АДВОКАТА ОСОБА_4

ОБВИНУВАЧЕНОГО ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000898, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с.Гольма Балтського району Одеської області, українця, громадянина України, який має середню технічну освіту, військовослужбовця військової служби, призваного за загальною мобілізацією, який проходив службу на посаді номера обслуги кулеметного взводу військової частини НОМЕР_1 , одруженого, який має 2-х малолітніх дітей, мешканця АДРЕСА_1 , військовозобов`язаного, раніше судимого:

1)23.05.2007 р. Балтським районним судом Одеської області за ст.121 ч.2, 69 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі за постановою Бережанського районного суду Тернопільської області від 22.07.2009 р. умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 15 днів;

2)20.10.2010 р. Балтським районним судом Одеської області за ст..ст.185 ч.2, 71 КК України до 1 року 4 місяців позбавлення волі;

3)28.03.2014 р. Малиновським районним судом м.Одеси за ст..ст.187 ч.4, 187 ч.2, 186 ч.5, 69, 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого з місць позбавлення волі 29.04.2016 р. по відбуттю строку покарання;

4)22.12.2016 Балтським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки 6 місяців,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

15 вересня 2023 року, більш точного часу під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, в умовах воєнного стану, запровадженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, яким затверджений Указ Президента України від 24.02.2022, неодноразово продовженого Указами Президента України, зокрема Указом Президента України №451/2023 від 26.07.2023, затвердженого Законом України від 27.07.2023 №3275-ІХ, ОСОБА_7 , перебуваючи в гостях в житловому будинку, розташованому в АДРЕСА_1 , з житлової кімнати таємно викрав сувенірний ніж в шкіряному чохлі вартістю 270 грн, мобільний телефон марки «REALME» моделі «C21Y (RMX 3263» 4/64 GB вартістю 3200 грн та портативну музичну колонку марки «JBL» моделі «XEMTRE» вартістю 300 грн, належні ОСОБА_8 , чим спричинив останньому матеріальні збитки на суму 3770 грн..

Сукупність досліджених доказів дає суду підстави вважати встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що ОСОБА_8 співмешкав з його матір`ю, вони проживали в будинку, належному йому та матері, за адресою АДРЕСА_1 . В той час, коли він проходив військову службу, його матір та ОСОБА_8 зловживали спиртним, ОСОБА_8 ображав матір, та вона пішла з дому. З матір`ю стосунки він не підтримував, не спілкувався з нею, йому це стало відомо від односельців. У зв`язку з цим він вигнав ОСОБА_8 зі свого будинку. 13 вересня 2023 року він приїхав у відпустку, так як матері вдома не було, він повідомив про це до поліції та разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 шукали її по селу. 14 вересня 2023 року в денний час він разом із вказаними особами заходили додому до ОСОБА_9 , але там не вживали спиртне, а пішли до його будинку на АДРЕСА_2 , де разом вживали спиртні напої, після чого він заснув. Наступного ранку, тобто 15.09.2023, до нього приїхали працівники поліції та стали запитувати, де ОСОБА_8 . Оскільки останнього в його будинку не було, він разом із працівниками поліції поїхав до ОСОБА_9 , де і знаходився ОСОБА_8 , останній повідомив, що у нього зник телефон, музична колонка та ніж. Разом з працівниками поліції та ОСОБА_8 вони повернулися до його будинку, де в жилій кімнаті, в якій раніше проживав ОСОБА_8 , виявили музичну колонку сірого кольору, мобільний телефон у чорному чохлі та ніж у чохлі коричневого кольору. За вказівкою працівників поліції ці предмети винесли на вулицю, де їх сфотографували та вилучили в присутності понятих. Крадіжку цих речей він не вчиняв, можливо ОСОБА_8 сам залишив їх у його будинку. Покази потерпілого та свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про те, що вони всі разом вживали спиртне в будинку ОСОБА_9 , не відповідають дійсності. Мотивів для його обмови у вказаних осіб немає, але він вважає, що вони надають неправдиві покази за вказівкою дільничного офіцера поліції, з яким у нього склалися неприязні стосунки.

Не дивлячись на невизнання обвинуваченим, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_8 про те, що він тимчасово проживав у свого знайомого ОСОБА_9 . Приблизно у вересні 2023 року, точної дати він не пам`ятає, коли він разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 перебували в будинку останнього, туди ж прийшов їхній знайомий ОСОБА_13 , приніс горілку, яку вони разом вживали, при цьому грала музика на його музичній колонці. Після вживання спиртного вони заснули, а коли він прокинувся, звернув увагу, що музика не грала, побачив, що в будинку залишилися крім нього ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а ОСОБА_16 в будинку не було. Він одразу виявив, що з кімнати зникли належні йому речі, а саме, музична колонка, мобільний телефон та сувенірний ніж. Він зателефонував до поліції та повідомив про подію. Після приїзду працівників поліції він разом із ними поїхав до будинку, в якому проживав ОСОБА_17 , так як саме останнього запідозрили у вчиненні крадіжки. Працівники поліції залишилися надворі, а він зайшов до кімнати будинку, де лежав ОСОБА_17 , а біля нього знаходилися музична колонка, мобільний телефон та сувенірний ніж. Він запитав ОСОБА_18 , навіщо він це зробив, і той виніс вказане майно з будинку, де в присутності працівників поліції передав йому, а він видав працівникам поліції. Він дійсно раніше проживав разом із матір`ю ОСОБА_7 , коли останнього не було вдома, але разом з ОСОБА_18 не шукав його матір. З ОСОБА_7 у нього були нормальні стосунки, будь-яких конфліктів не було. На даний час йому повернули мобільний телефон, музична колонка та ніж зберігаються в поліції, після повернення яких він не матиме матеріальних претензій до обвинуваченого.

Показами свідка ОСОБА_10 про те, що приблизно у вересні 2023 року, більш точної дати він не пам`ятає, в денний час він прийшов до свого знайомого ОСОБА_19 , у якого на той час проживав ОСОБА_20 , там же знаходився, крім вказаних осіб, і ОСОБА_13 . Вони всі разом, тобто ОСОБА_14 , ОСОБА_21 , ОСОБА_17 та він, вживали самогон. При цьому він бачив у кімнаті речі ОСОБА_22 : мобільний телефон, музичну колонку, сувенірний ніж та одяг. Після вживання спиртного він заснув, а коли прокинувся наступного ранку, ОСОБА_23 в будинку не було, ОСОБА_20 повідомив, що з будинку пропав його мобільний телефон, музична колонка та сувенірний ніж. Про подію ОСОБА_21 одразу повідомив телефоном до поліції. Після приїзду працівників поліції ОСОБА_21 повідомив йому, що викрадені у нього речі працівники поліції виявили в будинку ОСОБА_23 .

Показами свідка ОСОБА_9 про те, що у нього вдома разом із ним знаходилися його товариші ОСОБА_20 та ОСОБА_24 (прізвища якого він не знає), туди ж прийшов ОСОБА_13 , приніс горілку, яку вони всі разом вживали, слухали музику на музичній колонці, після чого заснули. Коли прокинулися, музика не грала, ОСОБА_16 не було, коли той пішов, він не бачив. ОСОБА_21 одразу виявив, що зникла належна йому музична колонка, мобільний телефон та сувенірний ніж. Про подію ОСОБА_21 одразу повідомив по телефону до поліції. Після приїзду працівників поліції ОСОБА_21 разом із ними поїхав до ОСОБА_23 , а коли повернулися, ОСОБА_21 повідомив, що викрадене виявили у ОСОБА_23 . Між ОСОБА_25 та ОСОБА_26 конфліктів не було, за день чи два до вказаної події він не зустрічався з ОСОБА_26 та ОСОБА_27 .

Протоколом огляду від 15.09.2023, згідно якого ОСОБА_7 видав працівникам поліції музичну колонку, мобільний телефон та сувенірний ніж (т.1 а.с.196-204)

Речовими доказами (т.1 а.с.206-207).

Висновком товарознавчої експертизи №СЕ-19/116-23/16299-ТВ від 20.09.2023, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Realme» моделі «C21Y (RMX 3263)», 4/64 Gb за цінами вторинного ринку України станом на 15.09.2023 могла становити 3200 грн (т.1 а.с.223-226).

Висновком товарознавчої експертизи № 1148/20/1.7-8-1 від 19.09.2023, згідно якого ринкова вартість ножа з візерунками на лезові в шкіряному чохлі станом на 15.09.2023 складала 300 грн (т.1 а.с.229-233).

Висновком товарознавчої експертизи № 1148/20/1.7-8-1 від 19.09.2023, згідно якого ринкова вартість портативної музичної колонки моделі «XEMTRE» станом 19.09.2023 складала 270 грн (т.1 а.с.236-240).

Суд критично ставиться до показів обвинуваченого ОСОБА_7 про його непричетність до вчинення кримінального правопорушення, що йому інкримінується, оскільки вони спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так допитані в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 , свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пояснили, що вони разом з ОСОБА_7 вживали спиртне в будинку ОСОБА_9 , після чого заснули. При цьому в будинку ОСОБА_9 знаходилися належні ОСОБА_8 речі, а саме, музична колонка, мобільний телефон та ніж. Коли вони прокинулися наступного дня, виявили, що ОСОБА_7 в будинку не було, також зникли вищевказані речі, належні ОСОБА_8 . Крім того потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що по приїзду працівників поліції він зайшов до будинку ОСОБА_7 , де побачив свою музичну колонку, мобільний телефон та ніж, після чого ОСОБА_7 видав зазначені речі. Такі покази потерпілого та свідків є послідовними, узгоджуються між собою та іншими доказами,будь-яких підстав вважати, що свідки є зацікавленими особами, немає, перед допитами вони були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань.

Доводи обвинуваченого про те, що потерпілий та свідки надають неправдиві покази на прохання дільничного офіцера поліції, суд знаходить неспроможними, так як будь-яких об`єктивних даних, що підтверджували б вказану обставину, а також зацікавленості в результатах справи у них немає, отже відсутні будь-які підстави для сумніву в правдивості їхніх показів.

Тому суд розцінює покази обвинуваченого ОСОБА_7 як обраний ним спосіб захисту з метою уникнення покарання за вчинене.

Також суд відхиляє доводи сторони захисту щодо визнання недопустимими доказів, а саме, витягу з ЄРДР, протоколів огляду місця події від 15.09.2023, заяви ОСОБА_7 від 15.09.2023, висновків експертів №СЕ-19/116-23/16299-ТВ від 20.09.2023 та № 1148/20/1.7-8-1, з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Протоколи огляду місця події від 15.09.2023 відповідають вимогам ст.237, 104 КПК України, оскільки огляди проведені з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, у відповідності до вимог ч.3 ст.214 КПК України, будь-яких зауважень з боку учасників слідчих дій щодо їх проведення не надходило, зокрема і зауважень щодо огляду житла від його володільця, інших порушень прав осіб, присутніх під час огляду, немає, дані, зафіксовані в протоколі огляду, учасниками провадження не оспорюються, істотних порушень прав та свобод людини під час проведення вказаних слідчих дій допущено не було.

Висновки експертів №СЕ-19/116-23/16299-ТВ від 20.09.2023 та № 1148/20/1.7-8-1 отримані в порядку, встановленому 242-243 КПК України, та відповідають вимогам ст..101, 102 КПК України.

Зокрема у висновку експерта №СЕ-19/116-23/16299-ТВ від 20.09.2023 зазначено, що об`єкт не було надано на дослідження, тому відповідно до розділу 2 «Визначення вартості ненаданого до огляду майна (товару) згідно з матеріалами справ судово-слідчих органів» Методики визначення вартості майна, судовим експертом в якості вихідних даних використовується інформація, наведена в постанові слідчого про призначення товарознавчої експертизи.

В постанові слідчого про призначення експертизи від 19.09.2023 зазначене питання про ринкову вартість станом на 15.09.2023 бувшого у використанні мобільного телефону марки Realme моделі RMX 3263, 4/64 GB без зарядного пристрою та гарнітури, в справному стані.

Отже вказана інформація про об`єкт дослідження відповідає інформації, зазначеній у протоколі огляду місця події від 15.09.2023, та показам потерпілого ОСОБА_8 . Будь-яких даних про несправність телефону, належного ОСОБА_8 , на час вчинення кримінального правопорушення, матеріали кримінального провадження не містять, зокрема вказана обставина не оспорюється і самим обвинуваченим.

Висновки експертиз №1148/20/1.7-8-1 щодо визначення вартості ножа в шкіряному чохлі та портативної колонки надані експертом-оцінювачем ОСОБА_28 , який має вищу технічну освіту, спеціальну освіту, спеціальність оцінювача: Кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ №4583 від 11.11.2006 року, спеціалізація: «Оцінка рухомих речей, крім таких, що віднесені до машин, обладнання, дорожніх транспортних засобів, літальних апаратів, судноплавних засобів, та тих, що становлять культурну цінність». Сертифікат підвищення кваліфікації МФ№1980ПК від 15.06.2013. Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №1200/17 Фонду державного майна України.

Вказаний експерт-оцінювач був залучений постановою слідчого від 19.09.2023 та відповідає критеріям, визначеним ст..69 КПК України та ст..10 Закону України «Про судову експертизу».

Таким чином вказані докази не були отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, отже підстав для визнання їх недопустимими доказами немає.

Витяг з ЄРДР, який сторона захисту просить визнати недопустимим доказом, не є доказом у кримінальному провадженні в розумінні ст..84 КПК України, а є процесуальним документом, який підтверджує внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинене кримінальне правопорушення, отже не оцінюється судом на предмет його допустимості як доказу.

Також посилаючись на недопустимість доказу заяви ОСОБА_7 від 15.09.2023, сторона захисту не обґрунтувала такі доводи, зокрема не вказала, яку заяву має на увазі, оскільки будь-яка заява ОСОБА_7 від 15.09.2023 до матеріалів кримінального провадження в якості доказу не долучена.

При обранні виду та міри кримінального покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ч.5 ст.12 КК України класифікується як тяжкий злочин; особу винного, який за місцем проживання характеризується негативно, обставину, що обтяжує покарання, та відсутність обставин, що пом`якшують покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів, так як він має незняту та непогашену судимість за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Також суд враховує досудову доповідь Подільського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, згідно якої відбування покарання обвинуваченим без позбавлення або обмеження волі створює критично потенційну небезпеку для суспільства та окремих його членів та дуже високу ймовірність скоєння повторного правопорушення (т.1 а.с.67-69).

За таких обставин суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України та знаходить неможливим звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, так як тільки такий вид кримінального покарання за умови його реального відбування буде відповідати меті кримінального покарання, є необхідними та достатнім для його виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, підлягає скасуванню, а речові докази поверненню за належністю.

Процесуальні витрати оплата за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді п`яти років двох місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати від дати набрання вироком законної сили та зарахувати у строк відбування ним покарання період попереднього ув`язнення з 15 вересня 2023 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати в сумі 717 грн.

Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді від 20.09.2023, скасувати.

Речові докази: музичну колонку та ніж, які знаходяться на зберіганні у відділенні поліції №1 Подільського РУЦП ГУНП в Одеській області згідно квитанції №000558, а також мобільний телефон, який знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_8 , повернути потерпілому ОСОБА_8 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копії вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, а також надіслати потерпілому не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_29