Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

19 лютого 2024 року м. Рівне

Справа № 557/356/23

Провадження № 11-кп/4815/109/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Гощанського районного суду Рівненської області від 13 березня 2023 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000035 від 08 лютого 2023 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грушівка Березнівського району Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працюючого різноробочим ТОВ «Спец Комплект Постач», з базовою середньою освітою, розлученого, на утриманні четверо неповнолітніх дітей, раніше неодноразово судимого, востаннє: вироком Гощанського районного суду Рівненської області від 28 листопада 2022 року за ст. 126-1 КК України на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки 2 місяці,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Гощанського районного суду Рівненської області від 13 березня 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, і призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки 3 місяці.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Гощанського районного суду Рівненської області від 28 листопада 2022 року та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки 4 місяці.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу ухвалено не обирати.

За вироком суду ОСОБА_7 , будучи ранiше судимим 28 листопада 2022 року Гощанським районним судом Рiвненської областi за ст. 126-1 КК Украни на шлях виправлення та перевиховання не став та до відбуття покарання умисно вчинив новий злочин проти життя та здоров`я особи, а саме: протягом тривалого часу, умисно, усвiдомлюючи суспiльну небезпеку своїх дiй, передбачаючи їх суспiльно небезпечнi наслiдки i бажаючи їх настання, систематично вчиняє фiзичне та психологiчне насильство щодо колишньої дружини ОСОБА_9 та неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , що призвело до фізичних та психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілих осіб, при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_7 14 січня 2023 року, приблизно о 19 год. 00 хв., перебуваючи на АДРЕСА_1 , кричав, ображав, нецензурно висловлювався, погрожував фiзичною розправою та шарпав за одяг, намагаючись вчинити бійку зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_9 , внаслiдок чого була завдана шкода психiчному здоров`ю потерпілої.

За вищевказаним фактом ОСОБА_7 06 лютого 2023 року рішенням Гощанського районного суду Рівненської області притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крiм того, ОСОБА_7 03 листопада 2022 року, приблизно о 19 год. 30 хв., перебуваючи на АДРЕСА_1 , вчинив дії психологiчного характеру вiдносно колишньої дружини ОСОБА_9 , а саме: ображав, нецензурно висловлювався, кричав та погрожував фізичною розправою останній, внаслiдок чого була завдана шкода психiчному здоров`ю потерпілої.

За вищевказаним фактом ОСОБА_7 28 листопада 2022 року рішенням Гощанського районного суду Рівненської області притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Також, ОСОБА_7 03 жовтня 2022 року, приблизно о 19 год. 47 хв., перебуваючи на АДРЕСА_1 , нецензурно висловлювався до колишньої дружини ОСОБА_9 , намагався вчинити бійку з останньою та шарпав її за одяг, внаслiдок чого була завдана шкода психiчному здоров`ю потерпілої.

За даним фактом ОСОБА_7 17 жовтня 2022 року рішенням Гощанського районного суду Рівненської області притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 07 лютого 2023 року, приблизно о 19 год. 10 хв., перебуваючи на АДРЕСА_1 , нецензурно висловлювався до колишньої дружини ОСОБА_9 , погрожував, внаслiдок чого була завдана шкода психiчному здоров`ю потерпілої.

Крiм того, ОСОБА_7 протягом тривалого часу, умисно, усвiдомлюючи суспiльну небезпеку своїх дiй, передбачаючи їх суспiльно небезпечнi наслiдки i бажаючи їх настання, систематично вчиняє фiзичне та психологiчне насильство щодо своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_7 .

Зокрема, ОСОБА_7 19 серпня 2022 року, приблизно о 23 год. 30 хв., на АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно своєї доньки ОСОБА_7 , а саме: образливо чіплявся та вдарив останню кулаком в область спини, що не спричинило тілесних ушкоджень, внаслiдок чого була завдана шкода психiчному здоров`ю потерпілої.

За вищевказаним фактом ОСОБА_7 29 серпня 2022 року рішенням Гощанського районного суду Рівненської області притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крiм того, ОСОБА_7 20 січня 2022 року, приблизно о 19 год. 25 хв., перебуваючи на АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї доньки ОСОБА_7 , а саме: погрожував, ображав, позбавляв житла, внаслiдок чого була завдана шкода психiчному здоров`ю потерпілої.

За вищевказаним фактом ОСОБА_7 07 лютого 2022 року рішенням Гощанського районного суду Рівненської області притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Також ОСОБА_7 26 листопада 2022 року, приблизно о 17 год. 00 хв., перебуваючи на АДРЕСА_1 , повторно упродовж року вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , а саме: ображав нецензурною лексикою, погрожував, образливо чіплявся, внаслiдок чого могла бути завдана шкода психiчному здоров`ю потерпілої.

За вищевказаним фактом ОСОБА_7 23 грудня 2022 року рішенням Гощанського районного суду Рівненської області притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 09 лютого 2023 року, приблизно о 13 год. 30 хв., перебуваючи на АДРЕСА_1 , нецензурно висловлювався до своєї доньки ОСОБА_7 , вчинивши своїми умисними діями фізичного та психологічного характеру домашнє насильство, внаслiдок чого була завдана шкода психiчному здоров`ю потерпілої.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 покликається на неправильне застосування законодавства України про кримінальну відповідальність. Вважає, що суд безпідставно не застосував положення ч.4 ст. 70 КК України та не зарахував частину відбутого покарання за попередніми вироками, що на думку захисника, призвело до явної несправедливості призначеного ОСОБА_7 покарання внаслідок суворості.

Зазначає, що призначене покарання за ст. 126-1 на підставі ч.1 ст. 71 КК України не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, за своїм розміром є явно несправедливим через суворість.

Просить вирок Гощанського районного суду Рівненської області від 13.03.2023 року відносно ОСОБА_7 за ст. 126-1 КК України скасувати. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та з урахуванням ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань за вироком Гощанського районного суду Рівненської області від 28 листопада 2022 року призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки 3 місяці.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника в інтересах обвинуваченого, перевіривши вирок суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника в інтересах обвинуваченого не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з вироку суду першої інстанції судовий розгляд даного кримінального провадження відбувся у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України з дотримання вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно висновок суду про доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо колишнього подружжя та іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілих осіб, в апеляційній скарзі не оскаржується і апеляційною інстанцією вирок суду в цій частині не перевіряється.

Переглядаючи вирок суду першої інстанції щодо неправильного застосування законодавства про кримінальну відповідальність та несправедливість призначеного покарання внаслідок суворості, то колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ці положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, зазначені вимоги дотримані судом першої інстанції в повному обсязі.

Згідно зі ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

За правилами ст. 65 КК України, суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з вироку, суд, призначаючи покарання ОСОБА_7 за інкриміноване кримінальне правопорушення, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким, дані про особу обвинуваченого, який свою вину у вчиненому визнав повністю, раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, через незначний проміжок часу відносно вчинення останнього злочину, вчинив новий аналогічний злочин, те, що на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на диспансерному обліку у лікаря- нарколога, працюючий, негативно характеризується за місцем проживання. Судом також враховано обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також враховано обставини, які обтяжують покарання вчинення злочину особою повторно та рецидив злочинів, вчинення злочину у присутності дитини.

За встановлених обставин, суд прийшов до правильного висновку про призначення покарання у межах санкції статті за інкримінований злочин у виді обмеження волі.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_7 покарання за правилами ст. 71 КК України.

Так, згідно з вимогами цієї статті, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

При цьому обов`язковими умовами для застосування вищенаведених положень є:1) наявність вироку, покарання за яким не відбуте; 2) наявність у діях винуватої особи необхідних та достатніх ознак складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК України.

Так, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вчинений ОСОБА_7 злочин є продовжуваним з огляду на ознаку систематичності і часом його вчинення відносно потерпілої ОСОБА_9 є 07.02.2023 року, а відносно потерпілої ОСОБА_7 09 лютого 2023 року, тобто після постановлення відносно нього попереднього вироку Гощанського районного суду Рівненської області від 28.11.2022 року, але до повного відбуття покарання, призначеного вироком від 28.11.2022 року у виді обмеження волі на строк 3 роки 2 місяці, а тому правильно визначив йому остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК за сукупністю вироків.

Підстави вважати призначене покарання явно несправедливим внаслідок суворості, зважаючи на вимоги ч.4 ст. 71 КК України, відсутні.

За таких обставин доводи захисника щодо незастосовності положень ч.4 ст. 70 КК України при призначенні ОСОБА_7 покарання є неприйнятними, оскільки така позиція не узгоджується як з положеннями самого закону (ч.4 ст. 70 КК), так і з усталеною практикою Верховного Суду щодо випадків не застосування положень ч.4 ст. 70 КК України, а необхідності визначення остаточного покарання за правилами ст. 71 КК за сукупністю вироків, зокрема, мотивами та висновками, викладеними в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 08.02.2021 року (справа № 390/235/19; провадження № 51-2177кмо20).

Вирок суду першої інстанції відповідає вимогам ст.ст. 370, 374 КПК України, є законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Оскільки закон України про кримінальну відповідальність застосовано правильно, а істотних порушень вимог кримінального процесуального закону колегією суддів в кримінальному провадженні не виявлено, законних підстав для скасування ухваленого відносно ОСОБА_7 вироку за доводами, наведеними в апеляційній скарзі його захисника, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Гощанського районного суду Рівненської області від 13 березня 2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 за ст. 126-1 КК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим ОСОБА_7 ? в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3