У Х В А Л А

судового засідання

10.06.2024 року Франківський районний суд м.Львова в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000440 від 18.04.2024 року про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львова, українцю, громадянину України, неодруженому, непрацюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому

підозрюваному у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України

за участю підозрюваного ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 звернувся з клопотанням, погодженим прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просить продовжити застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львова, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 18 липня 2024 року включно, без можливості внесення застави.

В обґрунтування клопотання зазначає таке. Відділом РЗЗС слідчого відділу ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000440 від 18.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.04.2024 року близько 09.00 години, ОСОБА_6 , перебуваючи по місцю свого проживання у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , маючи умисел на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень, на ґрунті постійних конфліктів із своєю матір`ю ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, наслідки своїх протиправних дій та бажаючи їх настання, умисно наніс множинні удари руками та ногами по голові та тулубу потерпілої, чим спричинив останній тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої черепно мозкової травми, набряку набухання головного мозку, які відповідно до «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом Міністерством охорони здоров`я України №6 від 17.01.1995 відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, внаслідок чого наступила смерть ОСОБА_7 .

У відповідності до ст.ст. 40, 42, 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_6 19.04.2024 року повідомлено про підозру у нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, роз`яснено та вручено процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 18.06.2024 року, однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим у зв`язку із необхідністю проведення процесуальних дій.

В діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого, передбачена ч.2 ст.121 КК України і за яке законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала. При цьому, зазначила, що в діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого, передбачена ч.2 ст.121 КК України і за яке законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 , інкримінованого йому правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події у приміщенні квартири АДРЕСА_2 від 17.04.2024 року; постановою про визнання речей речовими доказами та дорученням їх до матеріалів кримінального провадження від 18.04.2024 року; протоколом огляду трупа ОСОБА_7 у приміщенні відділу судово-медичної експертизи трупів Львівського району, що по вул. Пекарська, 52 у м. Львові в ході якого на тілі останньої виявлено множинні тілесні ушкодження; лікарським свідоцтвом про смерть № НОМЕР_1 , де вказано, що причиною смерті ОСОБА_7 є набряк набухання головного мозку, закрита тупа черепно-мозкова травма, напад з використанням тупого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкодження; протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 18.04.2024 року, які являються мешканцями будинку АДРЕСА_3 , та повідомили про відомі їм обставини даної події; протоколом огляду предметів та постановою про визнання їх речами доказами та долученням до матеріалів кримінального провадження від 18.04.2024 року.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вказані потреби досудового розслідування виправдовують застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як ступінь втручання у права та свободи особи.

Так, при вивченні особи підозрюваного ОСОБА_6 , встановлено, що він є особою працездатного віку, офіційно не працевлаштований, іншою суспільно-корисною діяльністю не займається, а тому не має міцних соціальних зв`язків, а тому є підстави вважати, що підозрюваний може з метою ухилення від кримінальної відповідальності переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Просить клопотання задовольнити.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 щодо клопотання про продовження застосування її підзахисному тримання під вартою без визначеня застави заперечила, оскільки останній має можливість внести за себе визначену законом заставу у межах даного кримінального провадження. Заперечила зазначені прокурором ризики переховування від слідства та суду, оскільки ОСОБА_6 не був затриманий в порядку ст.208 КПК України, а добровільно прибув як до органів так і до суду з метою обрання йому запобіжного заходу. Відтак просить застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній ареш, який буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного. Крім цього, зазначив, що підозрюваний ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, зокрема: має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав думку захисника.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, подані заперечення, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як встановлено в ході судового розгляду, 18 квітня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000440 внесене повідомлення про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.04.2024 близько 09.00 години, ОСОБА_6 , перебуваючи по місцю свого проживання у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , маючи умисел на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень, на ґрунті постійних конфліктів із своєю матір`ю ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, наслідки своїх протиправних дій та бажаючи їх настання, умисно наніс множинні удари руками та ногами по голові та тулубу потерпілої, чим спричинив останній тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої черепно мозкової травми, набряку набухання головного мозку, які відповідно до «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом Міністерством охорони здоров`я України №6 від 17.01.1995 відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, внаслідок чого наступила смерть ОСОБА_7 .

В межах даного кримінального провадження 19.04.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, яке йому вручено.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, що відповідно до ст. 183 КПК України не перешкоджає застосуванню до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою.

Європейський Суд з прав людини у справі «K.F. проти Німеччини» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю матеріалів кримінального провадження, зокрема: протоколом огляду місця події у приміщенні квартири АДРЕСА_2 від 17.04.2024; постановою про визнання речей речовими доказами та дорученням їх до матеріалів кримінального провадження від 18.04.2024; протоколом огляду трупа ОСОБА_7 у приміщенні відділу судово-медичної експертизи трупів Львівського району, що по вул. Пекарська, 52 у м. Львові в ході якого на тілі останньої виявлено множинні тілесні ушкодження; лікарським свідоцтвом про смерть № НОМЕР_1 , де вказано, що причиною смерті ОСОБА_7 є набряк набухання головного мозку, закрита тупа черепно-мозкова травма, напад з використанням тупого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкодження; протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 18.04.2024, які являються мешканцями будинку АДРЕСА_3 , та повідомили про відомі їм обставини даної події; протоколом огляду предметів та постановою про визнання їх речами доказами та долученням до матеріалів кримінального провадження від 18.04.2024 року.

А тому, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Також прокурором належно обґрунтовано наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити протиправну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення.

В свою чергу, слідчим та прокурором належно обґрунтовано наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_6 в подальшому може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання за вчинений злочин, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, може продовжити свою протиправну діяльність, а саме вчиняти відповідних подібні кримінальні правопорушення, аналогічні тому, у якому зараз підозрюється.

Слідчий суддя не приймає до уваги посилання сторони захисту про наявність у ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків, оскільки доказів на підтвердження таких суду не надано.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини тяжкість покарання за кримінальне правопорушення, інкриміноване особі, підлягає врахуванню як один із суттєвих критеріїв при обранні запобіжного заходу.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 р. Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів.

Також у своєму рішенні у справі "W проти Швейцарії" від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Тому з урахуванням наведеного та за відсутності будь-яких доведених медичних протипоказань, вважаю, що підстав для обрання щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, немає.

Разом з тим, відповідно до абз. 1 ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Окрім цього, відповідно до п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадження щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відтак слідчий суддя важає, що до підозрюваного ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави, відмовивши стороні захисту в обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 194, 196, 197, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задоволити.

Продовжити застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування строком на 39 днів, тобто до 18 липня 2024 року включно без можливості внесення застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено 12.06.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1