н/п 1-кп/174/34/2024
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2024 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000023 від 08.04.2024 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, освіта базова вища, працює на посаді помічника машиніста гірничо-транспортного виробництва філії «ВГМК» АТ «ОГХК», військовозобов`язаний, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 07.04.2024, близько 00:10 год., знаходився на балконі квартири АДРЕСА_3 , за місцем спільного проживання, де також знаходились його дружина ОСОБА_6 та їх малолітній син - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував у сусідній кімнаті. В ході діалогу з дружиною у ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

У той же день, тобто 07.04.2024, близько 00:15 год., ОСОБА_5 , продовжуючи знаходитись на балконі квартири АДРЕСА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою спричинення легких тілесних ушкоджень дружині ОСОБА_6 , стоячи обличчям до ОСОБА_6 та знаходячись у безпосередній близькості до неї, здійснивши замах, наніс їй один удар долонею лівої руки в область правої частини обличчя, внаслідок чого остання, не втримавшись на ногах, впала на лівий бік, вдарившись об стілець зап`ястям правої руки, після чого самостійно підвелась та попрямувала до приміщення вітальної кімнати.

Після цього, не зупиняючись на досягнутому, розуміючи протиправний характер своїх дій та не бажаючи відмовлятись від своїх злочинних намірів, з метою доведення свого єдиного злочинного умислу до кінця ОСОБА_5 , перебуваючи у вітальній кімнаті, підійшов до ОСОБА_6 ззаду та, охопивши потерпілу лівою рукою в області шиї, різким рухом штовхнув її у бік, внаслідок чого остання не втрималась на ногах та впала на підлогу спиною, після чого самостійно підвелась, а ОСОБА_5 , схопивши дружину лівою рукою за шию, різким рухом штовхнув її на підлогу та продовжуючи знаходитись в

такому ж положенні, ОСОБА_5 , з метою подолати опір останньої, схопив її лівою

рукою за шию ззаду та різким рухом штовхнув вперед, внаслідок чого ОСОБА_6

впала на підлогу.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_5 умисно заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців на шкірі в правій завушній ділянці, по внутрішній поверхні правого передпліччя, по передній поверхні лівої гомілки, в ділянці лівого колінного суглобу, саден на шкірі передньої поверхні грудної клітини, по тильній поверхні правої кисті, крововиливів під слизовою оболонкою обох губ, які згідно п.п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Сторонами надана до суду угода про визнання винуватості, укладена 25 квітня 2024 року між прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому, на підставі ст.37 КПК України, надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_5 , з участю захисника ОСОБА_4 , згідно якої ОСОБА_5 беззастережно та у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 , обставини, яка пом`якшує його покарання, якою є щире каяття, обставини, яка обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя та покарання, яке він повинен понести за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання згідно вимог ст.ст.394, 424, 473, 474, 476 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості, розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; покарання, зазначене в угоді, з ним узгоджено і може виконати взяті на себе зобов`язання, свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що 07.04.2024 прийшов з роботи, залишився з дитиною, а дружина пішла погуляти з подругою. Вона затрималася, тому коли прийшла додому, виникла сварка, стали кричати один на одного, щоб не розбудити дитину, вийшли на балкон, де не стримався та вдарив дружину долонею по обличчю, вона впала та вдарилася об стілець, який там стояв, після чого підвелася та пішла у кімнату. Він пішов за нею, де декілька раз, схопивши за шию, штовхнув на підлогу. Тілесні ушкодження, що малися у дружини, заподіяні внаслідок його дій. З кваліфікацією його дій згоден, у вчиненому щиро кається. Угоду уклав добровільно, будь-якого насильства, примусу та погроз до нього не застосовувалося, укладення угоди не є наслідком будь-яких обіцянок чи інших обставин, ніж ті, що зазначені в угоді. Просить затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання, яку він в змозі виконати реально.

Захисник ОСОБА_4 надану угоду підтримав, мотивуючи тим, що угода обвинуваченим укладена добровільно, наслідки її затвердження та невиконання йому роз`яснено, тому просить угоду затвердити.

Прокурор ОСОБА_3 угоду підтримав, пояснив, що угода відповідає вимогам КК України та КПК України та інтересам суспільства, тому просить її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву згідно з якою просить розглядати справу у її відсутність, проти затвердження угоди не заперечує (а.с.25).

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Так, згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди обвинуваченим ОСОБА_5 є добровільним, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Таким чином, виходячи з меж судового розгляду, які визначаються змістом угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що факт вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 знайшов своє підтвердження в суді, а його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має бути законним (несвавільним) та пропорційним (відповідати тяжкості правопорушення та не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005), а також враховує суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, обставини, які обтяжують та пом`якшують його покарання, особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд, на підставі ч.1 ст.67 КК України, відносить вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд, на підставі ч.1 ст.66 КК України, відносить його щире каяття.

За місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо, має постійне місце проживання та роботи, на наркологічному та психіатричному обліку не перебуває, одружений, має на утримані малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до кримінальної відповідальності притягується вперше (а.с.36-47).

Таким чином, суд дійшов висновку, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості обвинуваченим, тому угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, а обвинуваченому слід призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази по справі: 2 оптичні диски формату DVD-R з відеозаписами слідчих експериментів за участю потерпілої ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_5 (а.с.33,35) слід зберігати в матеріалах справи.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 376, 468, 469, 472,473, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 квітня 2024 року, укладену між прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

Речові докази по справі: 2 оптичні диски формату DVD-R з відеозаписами слідчих експериментів за участю потерпілої ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_5 - зберігати в матеріалах справи.

На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в порядку ст.394 КПК України, оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_1