Справа № 404/1204/24
Номер провадження 1-кп/404/65/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року Кіровський районний суд м.Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м.Кропивницькому кримінальне провадження №0003451 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, українця, громадянина України, з професійною освітою, одруженого, непрацюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та ухвалою суду призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні.

Згідно з обвинувальним актом, 07.12.2023 року близько 09 год. 55 хв. ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «РУТА 20», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , рухався в межах території автомобільного вокзалу №2, що розташований за адресою: просп.Євгена Тельнова, 1, м.Кропивницький.

У подальшому під час руху ОСОБА_3 , керуючи вказаним автомобілем, знаходячись в межах території автомобільного вокзалу, проявив особисту необережність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, чим порушив вимоги п.п.1.5, 2.3 (б, д) ПДР України (п.1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п.2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху) при здійсненні руху до посадкової платформи був неуважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, не впевнився, що це буде безпечним маневром та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, будучи об`єктивно проінформованим про інтенсивний рух пішоходів поблизу автовокзалу, в порушення п.п.12.3, 13.1, 13.3 ПДР України (п.12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; п.13.1 Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу; п.13.3 Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху) під час руху, не надав перевагу у русі пішоходу ОСОБА_5 , який рухався в межах території автовокзалу в попутному напрямку з автомобілем «РУТА 20», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті чого допустив на нього наїзд.

У результаті ДТП пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньо-суглобового перелому ліктьового відростка правої ліктьової кістки без значного зміщення уламків; саден правої брови, спинки та кінчика носа справа, червоній каймі верхньої губи справа; проекції променево-зап`ясного суглоба зліва; синця в ділянці підборіддя справа та в ділянці лоба справа, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №1054 від 11.12.2023 року відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що викликали тривалий розлад здоров`я строком понад 21 добу.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 , заявивши клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, зазначив, що вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України за обставин, які вказані у обвинувальному акті, визнає в повному обсязі та погоджується із усіма встановленими державним обвинуваченням обставинами, повністю відшкодував потерпілому завдані кримінальним правопорушенням збитки та примирився із ним, розуміє наслідки звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, роз`яснені йому судом, та наполягає на задоволенні клопотання.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні заявив, що пробачив обвинуваченого ОСОБА_3 , який відшкодував йому майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням в повному обсязі, примирився з ним, підтримав клопотання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Заслухавши прокурора та потерпілого, які підтримали клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, дослідивши надані під час розгляду клопотання на його обґрунтування докази, суд приходить до таких висновків.

Вимогами п.1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

При цьому суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч.3 ст.288 КПК України), що також кореспондується із вимогами п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Аналізуючи, передбачені ст.46 КК України умови та підстави звільнення від кримінальної відповідальності, а також досліджені докази, судом встановлено наступне:

- ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України, що не оспорюється учасниками судового провадження, який згідно зі ст.12 КК України віднесений до категорії необережних нетяжких злочинів та не є корупційним згідно з приміткою до ст.45 КК України. Під час кримінального провадження не встановлено того, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебував під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- відповідно до вимоги про судимості ОСОБА_3 раніше не судимий, тобто вперше вчинив злочин;

- потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 примирилися, потерпілий прийняв вибачення останнього в результаті вільного волевиявлення, зазначивши відсутність на нього будь-якого неправомірного впливу;

- обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі добровільно відшкодував завдані ним збитки та усунув заподіяну шкоду, про що свідчать пояснення обвинуваченого та потерпілого надані суду.

Таким чином, встановлено усі умови та підстави, визначені ст.46 КК України, для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України.

Відтак, оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим є обов`язком, а не правом суду, клопотання обвинуваченого безумовно підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю.

Підстави до стягнення з обвинуваченого судових витрат відповідно до ч.2 ст.124 КПК України не встановлені. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Згідно з вимогами ст.100 КПК України, зокрема п.1 ч.9 ст.100 КПК України, оскільки у судовому засіданні не доведено підстав для застосування спеціальної конфіскації транспортного засобу, на який накладено арешт, суд враховує позицію сторін, згідно з якою відповідний автомобіль, вилучений під час слідчих дій, підлягає поверненню ОСОБА_6 , а арешт, накладений на транспортний засіб «РУТА 20», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, підлягає скасуванню.

Керуючись п.1 ч.2 ст.284, ч.2 ст.286, ч.3 ст.288, п.2 ч.3 ст.314, ст.ст.369-372, 376, 392 КПК України, на підставі ст.ст.44, 46 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку із примиренням винного із потерпілим.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрити.

Речові докази:

- оптичний диск зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- транспортний засіб «РУТА 20», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути власнику ОСОБА_6 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 14.12.2023 року на транспортний засіб «РУТА 20», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.1 а.п.23), долю якого як речового доказу вирішив суд, скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Кіровський районний суд м.Кіровограда протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Кіровського районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1