Справа №297/2192/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

10 травня 2024 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання заступника начальника СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській ОСОБА_4 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000431 від 09 травня 2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Щорськ Криничанського району Дніпропетровської області, мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого, громадянина України,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,-

встановив:

Заступник начальника СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000431 від 09 травня 2024 року.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , маючи умисел спрямований на незаконне переправлення трьох громадян України через державний кордон України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, під час дії воєнного стану, достовірно знаючи про заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, сприяв незаконному переправленню через державний кордон України громадян України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , за наступних обставин.

Зокрема, у невстановлений досудовим розслідуванням час, спосіб та місці, реалізовуючи свої злочинні наміри ОСОБА_7 та ОСОБА_6 погодились сприяти наданням порад та вказівок у незаконному переправленні вищевказаних осіб через державний кордон України в Берегівському районі Закарпатської області.

В подальшому 08.05.2024 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за вказівкою невстановленої особи, прибули до м. Львів, та поселились в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_5 , яку їм попередньо забронювала вищевказана невідома особа.

08.05.2024 до даної квартири прибули ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які вказали ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про те, що вони мають попрямувати до місцевого залізничного вокзалу м. Львів, де в подальшому всі разом сіли на потяг №13 Львів-Солотвино, який прямував в АДРЕСА_6 . В потязі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вказали останнім, що всі разом вони прямують в АДРЕСА_6 , де і буде здійснюватись нелегальний перетин державного кордону України.

09.05.2024 о 08 год. 10 хв. ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 прибули на залізничний вокзал, що по АДРЕСА_6 , де в подальшому за вказівками невстановленої особи ОСОБА_7 та ОСОБА_6 мали супроводити ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до державного кордону України, з метою його перетину, однак були виявлені та затримані працівниками ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, тобто у сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками, вчиненому щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

10.05.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочинупідтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, який, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років, та у разі доведення його вини в ході судового слідства, останньому загрожує реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам незаконно впливати на свідків, або іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, існує ризик, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки злочин, який йому інкримінується є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Вищевказана обставина, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватись від органу досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України.

Крім того, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, оскільки останній з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, може вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показів, і це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показів або відмови від надання таких.

Також, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність вищевказаних ризиків.

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_6 працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування вказаного запобіжного заходу не встановлено.

Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 ,дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам до нього необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України

А тому, заступник начальника СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів,із правом внесення застави, та у разі внесення застави з покладенням на нього відповідних обов`язків.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав, з підстав зазначених в такому та пояснив, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років. Підозра про яку повідомлено останньому є обґрунтованою та доведеною в ході досудового слідства зібраними у кримінальному провадженні доказами. Також, існують ризики, що такий, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, усвідомлюючи, що йому загрожує реальна міра покарання.Разом з тим, підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків злочину та інших учасників кримінального провадження, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим в ході досудового розслідування ризикам. Просив клопотання задоволити, застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, з правом внесенння застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки саме застава у такому розмірі здатна забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з підстав зазначених в такому, просив таке задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_6 заперечив обставини пред`явленої йому підозри та проти застосування відносно нього запобіжного заходу вигляді тримання під вартою, просив в задоволенні клопотання відмовити.

Захисник ОСОБА_5 підтримала думку свого підзахисного, просила в задоволенні клопотання відмовити, оскільки вважала, що в діях останнього відсутній склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 332КК України, і такий підлягає тільки адміністративній відповідальності за спробу незаконного перетину державного кордону.

Заслухавши думку учасників судового розгляду клопотання, дослідивши матеріали такого, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.97, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом

Частиною другою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1). Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (частина 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, 09.05.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000431 відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 332 КК України.

10.05.2024 року заступником начальника СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Так, ОСОБА_6 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, тобто у сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками, вчиненому щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, дослідженими в ході судового розгляду клопотання, зокрема:протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 від 09.05.2024 та протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09 травня 2024 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з пунктом 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Разом з тим, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах. Однак, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 слідчий суддя враховує, що такий підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років, який згідно ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, а також враховує тяжкість покарання, що йому загрожує.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу (частина 1).

Відповідно до п. 4 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При вирішенні клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України та тяжкість покарання, що йому загрожує.

Разом з тим, в ході судового розгляду клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до семи років, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів,що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, усвідомлюючи, що йому загрожує реальна міра покарання, та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України, враховуючи, що такий підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного з незаконним переправленням осіб через державний кордон України.

Також, слідчий суддя вважає, що існує ризик, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі,з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків та інших осіб в даному кримінальному провадженні, шляхом погрози чи тиску, з метою зміни їх показів чи відмови від надання таких в ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя вважає, що існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, на думку слідчого судді, в судовому засіданні, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював (у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, Феррарі-Браво проти Італії, Мюррей проти Сполученого Королівства), що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Таким чином, на думку слідчого судді, у даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, з врахуванням встановлених обставин, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що ОСОБА_6 працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування вказаного запобіжного заходу не встановлено.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочину, а також те, що останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, та враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання вищевказаним ризикам, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою доведеним, таким, що підлягає задоволенню.

Разом з тим, враховуючи вищезазначене, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для відмови в задоволенні даного клопотання, як просила сторона захисту, оскільки доводи останніх в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання та спростовуються вищенаведеним. Крім того, на ствердження своїх доводів сторона захисту жодних доказів не надала.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За наведених обставин, враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, слідчий суддя вважає визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених цим Кодексом, у розмірі 60 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, слідчий суддя вважає, що в разі внесення підозрюваним застави, на нього слід покласти обов`язки, передбачені п. п. 1-3, ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Разом з тим, згідно ч. 4 ст. 197 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату її закінчення в межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КПК України, ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Керуючись ст. ст. 176-178, ст. 182, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

Клопотання заступника начальника СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000431 від 09 травня 2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,- задоволити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 (шістдесят) днів, який обчислювати з моменту його затримання за даною ухвалою в залі Берегівського районного суду Закарпатської області.

Строк дії ухвали закінчується о 17 годині 30 хвилин 08 липня 2024 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 (сто вісімдесят одну тисячу шістсот вісімдесят) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі. У разі внесення застави у визначеному розмірі ОСОБА_6 повинен бути звільнений з-під варти. З моменту звільнення ОСОБА_6 з-під варти внаслідок внесення застави, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

У разі звільнення ОСОБА_6 з-під варти внаслідок внесення застави покласти на нього наступні обов`язки:

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- не виїзджати за межі Закарпатської областібез дозволу слідчого, прокурора або суду;

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1