Справа № 350/1720/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2024 року селище Рожнятів

Слідчий суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся в Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області з клопотанням, у якому просить скасувати арешт на телевізор «UD 55U6210» 55?/139см, телевізор «HISENSE 55A7400F» 55?, телевізор «UD 32W5210» 32?/80см, кріплення настінне марки PIKO PTV-F40T 2 шт, кріплення настінне марки PIKO PTV-F20T 1 шт, та передати зазначене майно йому на відповідальне зберігання.

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді від 13.10.2023 накладено арешт на вилучені в ході обшуку будинку ОСОБА_4 вищезазначені предмети, які були придбані останнім за грошові кошти, викрадені із його банківської карти, а тому заявник вважає, що вказані предмети належать йому.

У судове засідання представник відділення поліції №2 (с-ще Рожнятів) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області не прибув. Разом з тим, від слідчої СВ відділення поліції №2 (сел. Рожнятів) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській ОСОБА_5 до суду надійшла заява, в якій вона просила розгляд вказаного клопотання провести без її участі, а також зазначила, що проти задоволення клопотання не заперечує.

У судове засідання ОСОБА_3 не прибув, однак у поданому клопотанні просив здійснити розгляд клопотання про скасування арешту на майно без його участі.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи, що учасники судового провадження у судове засідання не прибули, вважаю за можливе клопотання розглянути у порядку, визначеному ч.4 ст.107 КПК України - без фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

Вивчивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

Згідно із ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Положеннями ст.2,7 КПК України, визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Статтею 131 КПК України, встановлено, що арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Так, ч.1-3 ст.170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Положеннями ч.1 ст.174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно з абз.2 ч.1 ст.174 КПК України, арешт майна може також бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, у випадках, визначених вказаною статтею, власник або інший володілець майна під час досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Згідно з ч. 3 п. 1 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2016, за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Ухвалою слідчого судді Рожнятівського районного суду від 13.10.2023 було задоволено клопотання слідчої СВ відділення поліції №2 (сел. Рожнятів) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000163 від 05.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та накладено арешт на вилучені в ході обшуку, проведеного 11.10.2023, телевізор «UD 55U6210» 55?/139см, телевізор «HISENSE 55A7400F» 55?, телевізор «UD 32W5210» 32?/80см, упаковані у окремі картонні коробки, які опечатані; кріплення настінне марки PIKO PTV-F40T 2 шт, упаковані у окремі картонні коробки, які опечатані; кріплення настінне марки PIKO PTV-F20T, яке поміщено у спецпакет НПУ WAR1478321.

Матеріали клопотання заявника не містять відомостей про закриття вищезазначеного кримінального провадження, у якому було накладено арешт на вищезазначене майно.

Про факт закриття кримінального провадження не зазначено і у заяві слідчої від 09.02.2024, у зв`язку з чим є підстави вважати, що досудове розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні триває. При цьому, представником органом досудового розслідування не надано суду відомостей на якій стадії перебуває кримінальне провадження та чи відпала потреба у застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

КПК України не визначає переліку обставин, за наявності яких потреба у застосуванні арешту майна, як засобу забезпечення кримінального провадження, припиняється. Однак логічне тлумачення статті 170 КПК України дає підстави зробити висновок, що вказане може мати місце у випадку, коли перестануть існувати підстави, з огляду на які було накладено арешт.

Слідчий суддя бере до уваги, що арешт на відповідне майно було накладено з метою збереження речових доказів і на даний час проводиться досудове розслідування.

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя доходить висновку, що оскільки досудове розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні триває, у якому арештоване майно було визнано речовими доказами, тому питання щодо скасування арешту майна може бути вирішене слідчим при постановленні на досудовому слідстві постанови про закриття кримінального провадження або суддею під час судового розгляду при ухваленні вироку по справі.

Скасування арешту майна станом на даний час може зашкодити ходу досудового розслідування у кримінальному провадженні та не сприятиме його дієвості та досягненню мети кримінального провадження.

Щодо тверджень заявника ОСОБА_3 про те, що арештоване майно є його власністю, оскільки воно придбане за викрадені у нього грошові кошти, суд вважає за необхідне зазначити, що такі доводи є неспроможними, оскільки імовірне придбання підозрюваним за викрадені кошти ОСОБА_3 вищезазначеного рухомого майна, на яке згодом було накладено арешт, не свідчить, що таке майно стало власністю заявника. При цьому, ОСОБА_3 не долучив жодного доказу на підтвердження того, що він є власником або законним володільцем майна, з клопотанням про скасування арешту з якого, він звернувся до слідчого судді.

Отже, заявником не доведено, що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення як арешт відпала потреба, та відпали правові підстави для застосування арешту майна, як і не доведено, що арешт на майно було накладено необгрунтовано, у зв`язку з чим приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання про скасування арешту на майно слід відмовити.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні №0000163 від 05.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1