Справа № 462/2310/24
провадження 1-кс/462/598/24
У Х В А Л А

21 березня 2024 року слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова

ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю скаржника

ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУ НП у Львівській області щодо невнесення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відомостей заяви від 06.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України, -

встановив:

18.03.2024 адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність посадових осіб Відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУ НП у Львівській області щодо невнесення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відомостей заяви від 06.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України. В обґрунтування поданої скарги вказує, що 06.03.2024 звернулась до ВП № 1ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області із письмовим повідомленням за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України, а саме надання свідками, будучи попередженими про кримінальну відповідальність, завідомо неправдивих показань про фактичні обставини події, які є предметом розслідування у кримінальному провадженні, зокрема повідомлення свідками про порушення їхнього права власності, не представивши при цьому документів на підтвердження такого права власності, таким чином, на переконання скаржника, розповсюдили неправдиву інформацію.

Скаржник ОСОБА_3 в судовому засідання подану скаргу підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у такій, просила задоволити. Доповнила, що надані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 показання в якості свідків про належність їм на праві власності земельної ділянки спростовуються численними судовими рішеннями, в свою чергу належних доказів на підтвердження своїх тверджень органу досудового розслідування свідки не надають, тобто в даному випадку має місце надання ними неправдивих показань, які надалі слугували підставою для закриття кримінального провадження. З даного приводу звернулась із письмовою заявою про вчинення кримінального правопорушення до ВП № 1, однак відомості про результати розгляду її заяви відсутні. Чинним КПК України передбачено обов`язок зареєструвати таку заяву, така норма закону є імперативною, тому просить скаргу задоволити.

Відділ поліції № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду скарги, не забезпечив явку в судове засідання свого представника, що не перешкоджає розгляду скарги у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши наявні матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею із матеріалів скарги, 06.03.2024 ОСОБА_3 звернулась до Відділу поліції № 1 із письмовим повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 06.03.2024 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України.

Згідно штампа вхідної кореспонденції ВП № 1 вказане повідомлення зареєстровано уповноваженою особою Відділу поліції № 1 06.03.2024.

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, одним з яких є захист особи, суспільства від кримінальних правопорушень.

Реалізація вказаних завдань здійснюється, з-поміж іншого, шляхом забезпечення кожному громадянину права на звернення до уповноважених органів з заявою про вчинене кримінальне правопорушення.

Зазначене право породжує відповідний обов`язок компетентних державних органів відреагувати на такі звернення у передбаченому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела (п. 4 ч. 5 ст.214 КПК України).

При цьому, як вбачається із аналізу змісту положення ст. 214 КПК частина перша зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема і ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Тобто, положення ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

Поряд з цим, слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Відповідно до ч. 3 ст. 214 КПК України для з`ясування обставин вчинення кримінального проступку до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути: 1) відібрано пояснення; 2) проведено медичне освідування; 3) отримано висновок спеціаліста і знято показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) вилучено знаряддя і засоби вчинення кримінального проступку, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку, або які виявлені під час затримання особи, особистого огляду або огляду речей.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.09.2021 року у справі №556/450/18.

В свою чергу, слідчий суддя на етапі прийняття відповідними органами заяви про вчинене кримінальне правопорушення у порядку ст. 214 КПК України не наділений повноваженнями давати оцінку змісту поданої заяви, утому числі на предмет наявності чи відсутності у ній відомостей про кримінальне правопорушення.

Згідно з п. 18 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У відповідності до п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексу.

Згідно п.4 ч.1 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є: змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Як встановлено слідчим суддею із матеріалів скарги ОСОБА_3 , Відділом поліції № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області 06.03.2024 отримано письмове повідомлення про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ст. 384 КК України, станом на час звернення до слідчого судді із вказаною скаргою, заявника не повідомлено про проведення перервіки за фактом звернення від 06.03.2024, відомості щодо результату розгляду належним чином, у відповідності до вимог ст. 214 КПК України, уповноваженими особами Відділу поліції № 1 прийнятої вищезгаданої заяви ОСОБА_3 та повідомлення заявника у передбаченому законодавством порядку про прийняте рішення за результатами проведення перевірки такого повідомлення відсутня.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Дослідивши матеріали скарги в їх сукупності, беручи до уваги, що на момент розгляду скарги уповноваженою службовою особою Відділу поліції № 1 не надано слідчому судді доказів на спростування, викладених ОСОБА_3 у скарзі обставин щодо допущення бездіяльності шляхом невчинення дій, у передбаченому ст. 214 КПК України порядку, зокрема для розгляду та проведення перевірки її повідомлення про кримінальне правопорушення та повідомлення особи про прийняте рішення за результатами перевірки заяви про кримінальне правопорушення, враховуючи при цьому, що згідно ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчим суддею постановляється ухвала, яка може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що у даному випадку допущено бездіяльність особою уповноваженою на розгляд заяви про кримінальне правопршуення, а тому скарга підлягає частковому задоволенню, а саме в частині зобов`язання уповноваженої особи Відділу поліції № 1 розглянути відповідно до порядку, передбаченого вимогами ст. 214 КПК України заяву

ОСОБА_3 від 06.03.2024 про кримінальне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 358 КК України.

Керуючись ст. 214, 303, 306, 307 КПК України, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУ НП у Львівській області щодо невнесення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відомостей заяви від 06.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України задоволити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Відділу поліції № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській областірозглянути відповідно до вимог ст.214 КПК України заяву від 06.03.2024 подану

ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України.

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи № 462/2310/24.

Слідчий суддя: ОСОБА_1