КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 10 квітня 2023 року щодо ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а :

Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 10 квітня 2023 року

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судиму:

1. 22 лютого 2016 року вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн;

2. 20 квітня 2016 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 79 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

3. 31 травня 2017 року вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням ст. 70, 71 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі;

4. 12 вересня 2017 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі;

5. 03 січня 2018 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року вирок залишено без змін;

6. 15 листопада 2018 року вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді 2 років 7 місяців позбавлення волі, 06 лютого 2019 року звільнена у зв`язку з відбуттям строку покарання;

7. 03 грудня 2019 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання - іспитовим строком 1 рік,

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 03 грудня 2019 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України вирок Святошинського районного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року, яким ОСОБА_5 визнано винною за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень постановлено виконувати самостійно.

Згідно з вироком суду, 19 грудня 2016 року приблизно о 13 годині50 хвилин ОСОБА_5 перебувала в магазині «Фуршет», розташованому за адресою: м. Київ, вул. Кібальчича, 11-а, де прогулюючись між торговельними стелажами магазину, у неї виник умисел на таємне, повторне викрадення чужого майна, що належить ДП «РІТЕЙЛ ЦЕНТР».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 взяла з полиці 1 пляшку шампуню «Густі та міцні PANTENE», 400 мл., вартістю 46, гривень17 коп., 4 пляшки шампуню «REFRESH 2в1 Head&Shoulders» 400 мл, загальною вартістю 251 гривень80 коп., 4 пляшки шампуню «2в1 Head&Shoulders» 400 мл. загальною вартістю 251 гривень 80 коп. та 1 пл. шампуню-бальзаму «2в1 Спорт ClearVita» 400 мл. вартістю 61 гривня 61 коп., тобто товарів на загальну суму - 611 гривень 38 коп., та поклала їх до жіночої сумки, що тримала при собі. Після чого направилась до виходу з магазину.

Не маючи наміру розраховуватися за вищевказаний товар, ОСОБА_5 пройшла через касову зону з викраденим товаром та вийшла за сигнальні рампи гіпермаркету «Фуршет». Виконавши всі дії, які вона вважала необхідними для доведення злочину до кінця, ОСОБА_5 не довела злочин до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки при виході її затримали охоронці магазину.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 намагалася завдати матеріальних збитків ДП «РІТЕЙЛ ЦЕНТР» на загальну суму 611 гривень 38 коп.

Окрім того, 05 грудня 2019 року, близько о 18 години 32 хвилини ОСОБА_5 спільно з особою, щодо якої направлено акт до суду, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 11 в торговому залі гіпермаркету №1 ТОВ «Епіцентр-К», вступили у злочинну змову з метою вчинення таємного викрадення чужого майна, повторно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за їх діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та їх дії є таємними для покупців та персоналу магазину, ОСОБА_5 взяла з торгівельної полиці десять пляшок шампуню «Head&Shoulders», вартістю 66,58 грн. за 1 шт., на загальну суму закупівельну 665гривень80 коп., без ПДВ, та поступово складала обрані пляшки з шампунем «Head&Shoulders» в кількості 10 шт. до рюкзака спільника, який у нього був при собі.

Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи, що за їхніми злочинними діями ніхто не спостерігає, не маючи наміру розраховуватись за товари, що були заховані в рюкзак, ОСОБА_5 спільно із іншою особою, щодо якої направлено акт до суду, пройшли через вхід до торгової зали, минаючи касову зону та намагались вийти з магазину, але проходячи повз антикрадіжні рамки, інша особа, щодо якої направлено акт до суду, була затримана працівниками охорони гіпермаркету з викраденим товаром.

Таким чином, ОСОБА_5 спільно із іншою особою, щодо якої направлено акт до суду, виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення злочинного умислу до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їхньої волі, так як їх дії були припинені охороною гіпермаркету №1 ТОВ «Епіцентр-К».

Так, своїми протиправними діями ОСОБА_5 спільно із іншою особою, щодо якої направлено акт до суду, намагалися завдати матеріальної шкоди ТОВ «Епіцентр-К» на загальну суму 665 гривень 80 коп. без ПДВ.

В апеляційній скарзі обвинувачена, вважаючи, що призначене покарання є надто суворим для неї, просить переглянути призначене їй покарання та призначити менш суворе покарання.

При цьому обвинувачена зазначає, що вона має на утриманні малолітню дитину, дідуся та бабусю, котрі потребують догляду.

Окрім того, обвинувачена звертає увагу на те, що прокурор запропонував призначити остаточне покарання їй у виді 1 року 4 місяців позбавлення волі, проте, Дніпровський районний суд міста Києва не звернув увагу на таку обставину.

В апеляційній скарзі захисник просить змінити вирок Дніпровського районного суду міста Києва щодо ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши останній покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі.

Захисник вважає, що призначене судом покарання є надсуворим та не відповідає особі обвинуваченої, оскільки при призначенні покарання суд неналежно врахував обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття.

Окрім того, захисник зазначає, що обвинувачена вчинила не тяжкий злочин, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, має постійне місце проживання у м. Києві, має на утриманні неповнолітню дитину, 2014 року народження.

Також, захисник зазначає, що обвинувачена ОСОБА_5 за обома епізодами кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України визнала вину повністю.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої та захисника, які підтримати апеляційні скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають, виходячи з таких підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_5 та правильність кваліфікації її дій за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, в апеляційних скаргах обвинуваченої та захисника не заперечується.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, особу обвинуваченої, яка є неодноразово судимою, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання у м. Київ, має на утриманні неповнолітню дитину, 2014 року народження, відсутність обставин, які обтяжують покарання, обставину, яка пом`якшують покарання - щире каяття, та призначив покарання у виді позбавлення волів межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України,.

Отже, обставини, на які посилаються обвинувачена та її захисник, були враховані судом при призначенні ОСОБА_5 виду та розміру покарання.

Доводи обвинуваченої про те, що прокурор просив призначити їй покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року 4 місяців позбавлення волі, проте суд призначив більш суворе покарання не можуть бути взятими до уваги, оскільки при призначенні покарання суд має враховувати не лише думку прокурора, а й інші обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України, та призначити покарання, необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень.

Зважаючи на те, що обвинувачена є неодноразово судимою за вчинення аналогічних корисливих злочинів, відбувала покарання в місцях позбавлення волі та після відбування продовжувала вчиняти такі ж злочини, а злочин, за вчинення якого ОСОБА_5 притягується до відповідальності у цьому провадженні, вчинено в період іспитового строку, покарання у виді двох років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень.

Також колегія суддів вважає правильним призначення ОСОБА_5 остаточного покарання за сукупністю вироків на підставі ст. ст. 71, 72 КК України з урахуванням невідбутої частини покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 03 грудня 2019 року та невідбутого покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року.

Оскільки призначене ОСОБА_5 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, колегія суддів, вважаючи законним і обґрунтованим вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 10 квітня 2023 року щодо ОСОБА_5 , не убачає підстав для його зміни та пом`якшення покарання, як про це прохають апелянти.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 10 квітня 2023 року щодо ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1]Справа №755/16561/20

Провадження № 11-кп/824/150/2024

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8

Доповідач ОСОБА_1