Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/165/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2024 року. м.Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницький кримінальне провадження №0000008 від 05 січня 2020 року за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Долинського районного суду Кіровоградської області від 07.12.2023, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верблюжки Новгородківського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлучений, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, а саме:

вироком Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 29 травня 2008 року за ч.2 ст.15 ч.4 ст.152, ч.1 ст.153, ст.70 КК України до позбавлення волі на строк десять років;

вироком Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 28 травня 2017 року за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк три роки. 03 травня 2019 року згідно з ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 19 квітня 2019 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково на строк 8 місяців та 6 днів,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років та 6 місяців.

Згідно зі ст.71 КК України до нового покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2017 року, скасованого в частині вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 10 жовтня 2017 року та остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 49327,56 грн процесуальних витрат на залучення експертів.

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 .

В апеляційній скаргі захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та винести ухвалу, якою закрити кримінальне провадження на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Наявними у справі доказами не доведено винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, обвинувачення ґрунтується на припущеннях.

Під час судового слідства допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення свою вину не визнав у повному обсязі та пояснив обставини події про те, що в день, коли відбулась подія був у домоволодінні ОСОБА_9 , оскільки проживав там тимчасово. Ходив того дня за горілкою, там же були ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ОСОБА_9 був живий, а коли обвинувачений повернувся, то знайшов ОСОБА_9 без ознак життя, братів ОСОБА_12 вже не було. Він почав телефонувати ОСОБА_13 , щоб той викликав поліцію. Також телефонував до дружини ОСОБА_9 .

Допитана в судовому засіданні потерпіла надати будь-які відомості щодо фактичних обставин справи не змогла, не бачила хто та за яких обставин вчинив вбивство її чоловіка, а лише розповіла суду свої припущення, що це вчинив обвинувачений.

Свідки обвинувачення також підтвердити чи спростувати винність або невинність обвинуваченого не змогли. Жоден зі свідків не бачив хто та за яких обставин наніс тілесні ушкодження ОСОБА_9 .

Будь-яких письмових доказів або речових доказів, які б викривали обвинуваченого у вчиненні даних кримінальних правопорушень сторона обвинувачення надати не змогла.

Вважає, що єдине знаходження біля будинку, в якому виявлено тіло ОСОБА_9 , наявність в телефоні обвинуваченого вихідних викликів до свідка ОСОБА_14 та потерпілої не може бути основою до визнання особи винною у вчинені будь-якого злочину та притягнення її до кримінальної відповідальності.

Звертає увагу на той факт, що обвинувачення в даному кримінальному провадженні базується лише на показаннях потерпілої та свідків, які надали суду свою версію подій. Інших доказів, які б прямо або непрямо підтверджували існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, стороною обвинувачення не надано до суду.

Короткий зміст суті справи:

Вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 визаний винним в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, при наступних обставинах.

04 січня 2020 року ОСОБА_7 протягом дня перебував за місцем проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 де разом розпивали спиртні напої.

Цього ж дня, 04 січня 2020 року в період часу з 22.30 години до 23.00 години, точного часу під час досудового розслідування не встановлено, між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 під час вживання алкогольних напоїв на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, під час якої ОСОБА_9 почав нецензурно виражатися до ОСОБА_7 .

У подальшому, ОСОБА_7 , будучи обурений такою поведінкою ОСОБА_9 , вийшов на двір домоволодіння. Перебуваючи на подвір`ї вказаного домоволодіння, ОСОБА_7 вирішив вчинити вбивство ОСОБА_9 .

З цією метою, ОСОБА_7 повернувся до будинку, прихопивши із собою штикову лопату, яку вирішив використати як знаряддя вчинення злочину.

Далі, в період з 23.00 години по 23.30 годину, точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , скориставшись тим, що ОСОБА_9 в той момент ліг відпочивати, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя потерпілого та бажаючи настання злочинного результату у виді смерті ОСОБА_9 , утримуючи лопату двома руками за держак, проявляючи агресію, посилену станом алкогольного сп`яніння, із значною силою наніс потерпілому ОСОБА_9 металевим лезом не менше восьми ударів в життєво-важливий орган - голову, тим самим заподіявши ОСОБА_9 згідно з висновком судово-медичної експертизи № 4 від 26 березня 2020 року тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Після того, як потерпілий ОСОБА_9 перестав подавати ознаки життя, ОСОБА_7 усвідомив, що свій злочинний умисел довів до кінця, а саме спричинив потерпілому тілесні ушкодження, які є несумісні із життям, однак з місця вчинення злочину не втік, повідомив про вчинене своєму знайомому та залишився на місці очікувати працівників поліції.

Внаслідок заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , той помер на місці події.

Смерть ОСОБА_9 настала внаслідок травмуючих впливів в ліву скронево-тім`яну ділянку голови.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_6 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який просив вирок суду залишити без зміни, апеляційну скаргу сторони захисту без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

За змістом положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Досудове розслідування та судове слідство у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про наявність в діях ОСОБА_7 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 гл.28 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи та є взаємоузгодженими між собою та відповідають фактичним обставинам справи.

Незважаючи на повне не визнання свої вини обвинуваченим ОСОБА_7 його вина за ч.1 ст.115 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження, зібраними під час досудового розслідування та під час судового слідства, проведеного судом першої інстанції і, зокрема показанями:

потерпілої ОСОБА_15 , яка у своїх показаннях зазначила, що ОСОБА_7 проживав разом з нею та чоловіком ОСОБА_9 з грудня 2019 року, оскільки він не мав місця проживання та його пожаліла. Про те, що ОСОБА_7 проживав у цій сім`ї також підтверджували свідок ОСОБА_16 та ОСОБА_13 5 січня 2020 року, тобто наступного дня після події до неї особисто зателефонував ОСОБА_7 та просив пробачення. Коли приїхала до дому то в житловому будинку не виявила ознак попереднього застілля;

свідком ОСОБА_13 стверджував, що в день коли відбулась подія до нього особисто зателефонував ОСОБА_7 , повідомивши про здійснення вбивства ОСОБА_9 . При цьому наказав йому взяти дільничого поліцейського та приїжджати на місце події. На місці події ОСОБА_7 особисто повідомляв, що здійснив вбивство ОСОБА_9 лопатою, при цьому таке діяння в нього викликало сміх. Усередині житлового будинку не було ознак попереднього застілля. ОСОБА_7 в той момент також не згадував про свідка ОСОБА_10 , при цьому був одягнений у верхній одяг, можливо у бушлат;

свідком ОСОБА_17 у своїх показаннях наголошував, що в день коли відбулась подія до нього зателефонував ОСОБА_18 та повідомив, що до нього двічі телефонував ОСОБА_7 , повідомляючи, що здійснив вбивство ОСОБА_9 . На місці події ОСОБА_7 особисто повідомив, що між ним та ОСОБА_9 виник конфлікт, оскільки той його намагався задавити, однак від нього вирвався. Далі очікував поки ОСОБА_9 засне, взяв лопату, зайшов до середини житлового будинку та вбив ОСОБА_9 , а лопату викинув у дворі, при цьому особисто показав напрямок куди викидав лопату. ОСОБА_9 не мав конфліктів з односельцями. ОСОБА_19 у свою чергу не повідомляв про причетність до події свідка ОСОБА_10 , а навпаки стверджував, що особисто він здійснив вбивство ОСОБА_9 , показував куди викинув знаряддя злочину. Всередині житлового будинку не було видно ознак застілля. ОСОБА_7 у той момент коли його виявили був одягнений у верхній одяг;

свідок ОСОБА_10 категорично заперечував звинувачення ОСОБА_7 у вбивстві ним ОСОБА_9 , а також присутність в день події на місці події. При цьому стверджував, що раніше між ним та ОСОБА_7 виникав конфлікт, оскільки той здійснив крадіжку його качок;

обвинувачений ОСОБА_20 , стверджував, що вдень коли відбулась подія зустрів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які разом з ОСОБА_9 в його житловому будинку вживали алкоголь. Між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 виник конфлікт, а ОСОБА_9 у свою чергу його захистив. Після цього конфлікт розпочався між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . Коли виявив труп ОСОБА_9 то на нього спостерігав з порогу будинку, нічого не торкався. Попередньо в нього забрали його бушлат з метою його повернення з придбаною горілкою. Зазначав, що до потерпілої не телефонував та не зізнавався у вбивстві її чоловіка. Після цього їй зателефонував та в злочині зізнався, оскільки йому погрожували. Послався, що в ОСОБА_9 та ОСОБА_15 не проживав. Крим того, посилався на те, що за крадіжку качок в ОСОБА_10 відбував покарання у місцях позбавлення волі, що свідчить про наявність у нього образи на свідка ОСОБА_10 та можливість оговорити його з метою звинувачення у причетності до злочину.

Суд першої інстанції дійшов висновку про спростування показання обвинуваченого ОСОБА_7 , а показання потерпілої та інших свідків є послідовними та логічними, що не дають суду підстав сумніватися у їх правдивості. Показаннями потерпілої та допитаних свідків обвинувачення беззаперечно підтверджується причетність ОСОБА_7 до здійснення вбивства ОСОБА_9 з яким проживали разом. Про це свідчить, зокрема те, що ОСОБА_7 особисто телефонував та потерпілої ОСОБА_15 та просив пробачення, а особа, яка не завинила перед кимось такі дії не вчинятиме. ОСОБА_7 особисто повідомив свідкам ОСОБА_13 та ОСОБА_16 про те, що здійснив вбивство ОСОБА_9 , показав його мертве тіло на місці події, розповів про механізм здійснення вбивства, а також показав місцезнаходження знаряддя вбивства.

Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні суду першої інстанції письмовими доказами:

- протоколом огляду місця події від 5 січня 2020 року, під час огляду місця події виявлено труп ОСОБА_9 , що має тілесні ушкодження в області голови. Виявлено та вилучено з кімнат житлового будинку: вирізи із килимових доріжок зі слідами речовини бурого кольору, виріз із простирадла зі слідами речовини бурого кольору, виріз із шпалер зі слідами речовини бурого кольору, фрагмент зі стелі зі слідами речовини бурого кольору, фрагмент з поверхні ліжка, змиви з поверхні бильця ліжка на якому знаходився труп потерпілого, світло-сіру футболку, папір із закріпленими на ньому зкопійованими слідами папілярних узорів; зіскоб ґрунту з поверхні лопати, що знаходилась на присадибній земельній ділянці, зіскоб з табурета біля ліжка, лопату на якій містилися сліди речовини бурого кольору.

- протоколом огляду місця події від 6 січня 2020 року та фототаблицею до нього, в кімнаті моргу за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено з трупа ОСОБА_9 футболку чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, шорти темно-синього кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, труси чорного кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, сліди рук трупа.

- висновком експерта від 26 березня 2020 року №4, тілесні ушкодження виявлені при дослідженні трупа ОСОБА_9 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент заподіяння. Тілесні ушкодження виявлені при дослідженні трупа виникли від не менше ніж восьми травмувальних впливів в ліву скронево-тім`яну ділянку голови. Причиною смерті ОСОБА_9 є забій головного мозку, розміщування тканини головного мозку, переломи кісток склепіння черепа. Смерть ОСОБА_9 настала за 8-16 годин до моменту дослідження трупа в морзі (дослідження розпочато 5 січня 2020 року о 12.00 годині). Тілесні ушкодження виявлені при дослідженні трупа є спричиненими при житті. Тілесні ушкодження не могли виникнути при падінні з висоти власного зросту та нехарактерні для власноручного спричинення. Після спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 не міг чинити самостійні дії (переміщуватись, розмовляти). У крові трупа виявлено етиловий спирт в кількості 2,18 г/дм куб., що відносно живих осіб має ознаки середнього ступеня алкогольного сп`яніння.

- висновком експерта від 23 березня 2020 року № 47 слідує, що для проведення судово-медичної експертизи надано клапоть шкіри лівої ділянки голови і препарат склепіння черепа трупа ОСОБА_9 на яких виявлені ушкодження у виді рублених ран шкіри й відповідних їм відруба з багатоуламковим переломом склепіння черепа. Рани на клапті шкіри лівої ділянки голови і відповідні їм ушкодження склепіння черепа розташовані на лівій тім`яній та скроневій кістці, виникли внаслідок не менше восьми травмувальних впливів значної сили предмета, що володіє рубаючими властивостями з помірно вираженою клиноподібною дією. Довжина робочої частини предмета орієнтовно складає не менше 11,5 см. Лезо рубаючого предмета має ділянку у виді гострої крайки та затуплені ділянки, наближені до прямолінійного ребра. Напрямок травмувальних впливів відносно голови постраждалого - переважно зліва направо, положення площини предмета - переважно горизонтальне.

- протоколами отримання біологічних зразків для експертизи від 5 січня 2020 року, від 9 січня 2020 року, відібрано зразки нігтів з рук обвинуваченого ОСОБА_7 , а також зразки його крові.

- висновками судових експертиз від 9 січня 2020 року №38, від 14 січня 2020 року №56, від 7 лютого 2020 року №57 встановлено групову належність крові ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . Підтверджено, що в зіскобі з поверхні табурета, в змиві з бильця ліжка, на фрагменті стелі, на вирізі шпалер над бильцем ліжка, на вирізі шпалер зліва від ліжка, на вирізі килимової доріжки та килимової доріжки червоного кольору, на вирізі з простирадла, вилучених під час огляду місця події, знайдено кров людини. У зіскобі з поверхні табурета, на вирізі шпалер зліва від ліжка, на змиві з бильця ліжка, на фрагменті стелі, на вирізі шпалер над бильцем, на вирізі з простирадла, виявлено кров, що може походити від ОСОБА_9 . На вирізі з килимової доріжки виявлено можливе змішування крові ОСОБА_9 та ОСОБА_7

- висновком експерта від 7 лютого 2020 року № 58, на бушлаті (об`єкти 1-6), вилученому в ОСОБА_7 знайдено кров людини, що може походити від ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . У пошукових вирізках зі спортивної куртки та спортивних штанів кров не знайдена.

- висновком експерта від 6 березня 2020 року №163 на одязі потерпілого ОСОБА_9 - футболці та шортах, знайдено сліди крові людини, що може походити від нього та не може належати ОСОБА_7

- протоколом освідування особи від 5 січня 2020 року та фототаблицею до нього, здійснено огляд ОСОБА_7 . На лівій стороні обличчя будь-яких ушкоджень не виявлено. На правій стороні обличчя, а саме на правій лобно-скроневій ділянці, виявлено почервоніння шкіри. На правому вусі виявлено почервоніння шкіри, а також сліди речовини бурого кольору, щодо яких будо здійснено змив та поміщено до пакета. Інших тілесних ушкоджень не виявлено.

- постановою слідчого, який здійснював досудове розслідування цього кримінального провадження від 5 січня 2020 року, призначено у кримінальному провадженні судово-медичну експертизу щодо ОСОБА_7 . Висновком експерта від 5 січня 2020 року № 14 за наслідками проведення цієї експертизи встановлено, що в ОСОБА_7 було тілесне ушкодження у виді садна в ділянці правої вушної раковини, що утворилось від одного травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами). Орієнтовна давність виникнення цих тілесних ушкоджень становить біля однієї доби до моменту огляду та відносяться до легких тілесних ушкоджень.

- висновком експерта від 27 березня 2020 року № 268, встановлено, що на двох змивах з лицьової та зворотної сторони лопати знайдено сліди крові людини, що може належати ОСОБА_9 та не може належати ОСОБА_7

- висновком експерта від 12 лютого 2020 року № 82, частково ідентифіковано сліди пальців рук, вилучених під час огляду місця події від 5 січня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1. Сліди пальців руки залишені пальцями руки ОСОБА_9

- протоколом огляду предметів від 14 січня 2020 року, здійснено огляд мобільного телефону «Samsung Duos», що вилучений у ОСОБА_7 . Мобільний номер цього телефону: НОМЕР_1 . Зміст цього телефону відображає, зокрема дані про вихідні дзвінки в момент події до абонента на ім`я « ОСОБА_14 », номер мобільного телефону: НОМЕР_2 , а також до абонента на ім`я « ОСОБА_21 », номер мобільного телефону: НОМЕР_3 .

- протоколом огляду місця події від 27 березня 2020 року, оглянуто: дактилокарти та три первинні упаковки до висновку експерта від 12 лютого 2020 року № 82; паперовий конверт (пакет) з чоловічими трусами чорного кольору, що вилучені під час огляду місця події від 6 січня 2020 року; паперовий конверт із зіскобом ґрунту з поверхні лопати на землі присадибної ділянки, що вилучений протоколом огляду місця події від 5 січня 2020 року; паперовий конверт із фрагментом ґрунту з поверхні ліжка біля трупа в кімнаті будинку, що вилучений протоколом огляду місця події від 5 січня 2020 року; полімерний напівпрозорий пакет синього кольору зі вмістом паперових крафт-пакетів та конвертів; паперовий крафт-пакет та паперовий конверт (пакет) із шортами, футболкою до висновку експерта від 6 березня 2020 року № 163; два паперові крафт-пакети до висновку експерта від 27 березня 2020 року № 268, зі змивом з внутрішньої (зворотної) сторони лопати. Оглянуті предмети поміщено до експертного пакета для подальшого зберігання.

- протоколом огляду предметів від 23 березня 2020 року та фототаблицею до нього, оглянуто лопату вилучену під час огляду місця події від 5 січня 2020 року. Лопата в зібраному стані. Лопата складається з держака та металевого леза. Лопата була попередньо запакована. На обох краях леза виявлено сліди бурого кольору, залишки мікрооб`єктів, що схожі на сиве волосся. Здійснено змиви із зовнішньої та внутрішньої поверхонь лопати, поміщено їх на аркуші паперу та упаковано до паперових крафт-пакетів. Лопату після цього поміщено до полімерного пакета чорного кольору та запаковано. Під час огляду застосовувалась фотозйомка.

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 5 січня 2020 року та фототаблицею до нього, виявлено та вилучено в ОСОБА_7 особистий одяг, а саме: бушлат (куртка із тканини) камуфляжного кольору зі слідами речовини бурого кольору; спортивні штани сірого кольору; спортивну олімпійку блакитного кольору, мобільний телефон «Samsung» із сім-картою мобільного оператора «Київстар»: НОМЕР_4 та зарядний пристрій до нього.

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-відео контролю особи від 16 березня 2020 року, а також зміст аудіозапису до нього, відображає розповідь ОСОБА_7 співрозмовнику про вбивство потерпілого ОСОБА_9 з мотивів раптово виниклих неприязних відносин під час вживання алкогольних напоїв.

- висновками експертів від 13 жовтня 2020 року № 237, від 1 жовтня 2020 року № 223, від 30 вересня 2020 року № 225, відповідно до яких на зрізах нігтів з правої руки ОСОБА_7 , виявлено сліди крові людини та клітини з ядрами. Генетичні ознаки слідів крові людини та клітин з ядрами, виявлених на наданих на дослідження зрізах нігтів з правої руки ОСОБА_7 та клітин з ядрами, виявлених на наданих на дослідження зрізах нігтів з обох рук ОСОБА_7 , збігаються між собою та з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_7 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_9 . Походження вищевказаних слідів від ОСОБА_9 виключається.

Змивами з правої вушної раковини ОСОБА_7 , виявлені сліди крові людини та клітини з ядрами. Генетичні ознаки слідів крові людини та клітин з ядрами, виявлених на наданому на дослідження змиві з правої вушної раковини ОСОБА_7 , збігаються з генетичними ознаками зразка його крові та не збігаються з генетичними ознаками потерпілого ОСОБА_9 . Походження вищевказаних слідів від ОСОБА_9 виключається.

- висновком молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки зразків крові потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_7 . Генетичні ознаки слідів крові людини, виявлених на бушлаті згідно з висновком експерта № 58 від 7 лютого 2020 року збігаються між собою, з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_9 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_7 .. Походження вищевказаних слідів від ОСОБА_7 виключається.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що висновком експерта підтверджується, що виявлена та вилучена на території домоволодіння за місцем вчинення вбивства лопата, на яку вказав обвинувачений ОСОБА_7 , що було підтверджено показаннями свідків, є знаряддям вчинення злочину, що зберегла на собі сліди крові потерпілого.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження розгляд справи проведений з дотриманням вимог ст.22 КПК України. Під час розгляду справи в суді першої інстанції судом повно і всебічно було допитано всіх учасників судового розгляду, досліджено матеріали кримінального провадження.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції стороною захисту при оскарженні вироку не було зазначено на порушення вимог кримінального процесуального закону, що призвело для прийняття необгрунтованного та завідомо неправдивого рішення суду.

Доводи апеляційних вимог не містять посилань на те, що розгляд справи проводився із порушеннями, або не в повному обсязі, та є такими що носять оціночний характер щодо інкримінованого обвинуваченому злочину.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, а саме за вчинення незакінченого замаху на вбивство, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, за обставин, викладених у вироку, є обгрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог ст. 94 КПК України.

Висновки суду першої інстанції грунтується на доказах, які детально викладені в оскаржуваному вироку та підтверджують встановлені судом обставини за ч.1 ст.115 КК України, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Суд першої інстанції дослідив усі докази справи в повному обсязі, необхідному для встановлення обставин події злочину, дав їм належну оцінку як належним, допустимим, достовірним та достатнім та прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого правопорушення, з наданням належної правової кваліфікації його діям, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги захисника про неналежну оцінку доказів не знайшли підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Як вбачається зі змісту оскарженого вироку, суд першої інстанції не лише зазначив докази винуватості обвинуваченого, але також дав детальну оцінку кожному з них та їх сукупності, належним чином мотивував висновки про те, що ці докази підтверджують винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, навівши у вироку переконливі мотиви, з яких не прийняв до уваги доводи сторони захисту.

Встановлені під час судового розгляду щодо ОСОБА_7 обставини кримінального правопорушення, зокрема, те, що він в момент затримання ОСОБА_7 був одягнений у бушлат. Про те, що обвинувачений був одягнений у верхній одяг після події також стверджували свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_16 . Зазначене підтверджує неправдивість показань ОСОБА_7 про те, що бушлат в нього попередньо забрали з метою його повернення після придбання горілки, а коли повернувся то за місцем проживання ОСОБА_9 нікого вже не було, бушлат лежав на полу біля ліжка на якому розміщувався труп, а він у свою чергу на труп спостерігав з порогу та ні до чого не торкався, одразу зателефонував до ОСОБА_13 .

На бушлаті в який був одягнений під час затримання ОСОБА_20 , містяться сліди крові, що належить потерпілому ОСОБА_9 , що, відповідно вказує на причетність обвинуваченого до вбивства потерпілого.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно причетності ОСОБА_7 до вбивства ОСОБА_9 на підставі сукупності досліджених доказів, яким надано оцінку у цьому вироку. Докази у виді протоколів слідчих дій, а також висновки експертів, що вищезазначені, які були предметом дослідження суду, свідчить про те, що ОСОБА_7 здійснив вбивство ОСОБА_9 в його будинку, коли той відпочивав. Тілесні ушкодження від яких ОСОБА_9 помер, обвинувачений наносив лопатою, яка зберегла на собі сліди крові потерпілого, а саме робочою її частиною, завдаючи удари в голову, тобто життєво важливий орган, тримаючи лопату в руках за держак. Ці удари наносились зі значною силою, про що свідчить характер отриманих потерпілим тілесних ушкоджень. Ударів було не менше восьми. Потерпілий не чинив опір. Сукупність цих ознак свідчить про прямий умисел обвинуваченого по позбавлення життя ОСОБА_9 .

Сукупність доказів зібраних в матеріалах справи свідчить, що вбивство потерпілого ОСОБА_9 було вчинено обвинуваченим ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин за місцем їх спільного проживання, після попереднього спільного розпивання алкогольних напоїв. Знаряддям вбивства була штикова лопата. У момент спричинення смертельних тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_9 відпочивав, а ОСОБА_7 у свою чергу цією лопатою, утримуючи її в руках, наніс потерпілому рубаючою (ріжучою) металевою частиною лопати, не менше восьми ударів в голову, від чого потерпілий помер на місці вчинення злочину. ОСОБА_19 з місця вчинення злочину не втік та повідомив про злочин.

Колегія суддів звертає увагу, що якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання, то йдеться про вчинення нею відповідних діянь із прямим умислом.

Згідно роз`яснень п.п.1.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінатьного покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який вважається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись засад покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання: визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, тощо).

Положеннями ч.2 ст.65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, мас бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону, з матеріалів кримінального провадження убачається, що призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який середньої тяжкості та особливо тяжкий злочин, предмет злочинного посягання, наслідки злочину, особу винного.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом враховано тяжкість скоєного кримінального правопорушення, тяжкості вчиненого злочину, особу винного. Судом враховано відсутність обставин, що пом`якшують покарання та обставину, що його обтяжує. Судом враховано прямий умисел обвинуваченого на вчинення злочину, наслідки вчиненого злочину. Обвинувачений раніше вчиняв умисні, в тому числі корисливі та проти статевої свободи та статевої недоторканості кримінальні правопорушення, судимості за які тепер непогашені, відбував покарання в місцях позбавлення волі, звільнившись з місця позбавлення волі на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний, особливо тяжкий злочин проти життя особи, злочин вчинений у період його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.

Сукупність цих даних про особу обвинуваченого свідчать про його надзвичайну суспільну небезпечність, небажання ставати на шлях виправлення, схильність до кримінальних правопорушень.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в умовах ізоляції від суспільства, що відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року.

Суд першої інстанції в повній мірі враховував всі обставини, в тому числі і ті, на які посилається сторона захисту та обвинувачений в своїх апеляційних скаргах.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

Розглянувши кримінальне провадження в межах заявлених апеляційних вимог колегія суддів вважає, що вирок суду є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування чи зміни - відсутні, а тому апеляційні вимоги необхідно залишити без задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Долинського районного суду Кіровоградської області від 07.12.2023 стосовно ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України - без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4