Провадження № 1-кс/761/9694/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва, клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000204 від 20.10.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000204 від 20.10.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, в якому слідчий просить накласти арешт на майно, яке на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, загальною площею 104 м2, житловою площею 58 м2 із забороною здійснення реєстраційних дій щодо відчуження вказаного об`єкта нерухомого майна.

Дане клопотання обґрунтовується тим, що слідчим відділом Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесені про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000204 від 20.10.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження 17.04.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Разом з тим, в ході розслідування вказаного кримінального провадження органом досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 на праві власності володіє об`єктом нерухомості, а саме: квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, загальною площею 104 м2, житловою площею 58 м2.

Так, з метою запобігання можливості знищення або відчуження майна, яка може бути конфісковане у підозрюваного ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, існує необхідність у накладені арешту на вищевказане майно.

Слідчий ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату і час судового розгляду, у судове засідання не з`явився. Разом з тим, до початку судового розгляду на електронну адресу суду надійшла заява слідчого, в якій останній просив клопотання задовольнити та проводити його розгляд за відсутності уповноваженого слідчого.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Відтак, слідчий суддя вважає за можливе розглянуте клопотання без участі слідчого ОСОБА_3 .

У свою чергу, ч. 2 ст. 172 КПК України передбачає, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Таким чином, слідчий суддя з метою уникнення ймовірних ризиків відчуження або приховування майна до розгляду слідчим суддею по суті клопотання про арешт, приходить до висновку про необхідність розгляду клопотання слідчого про арешт майна без виклику власника майна.

Вивчивши клопотання слідчого ОСОБА_3 про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено у ході судового розгляду клопотання слідчого про арешт майна, слідчим відділом Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесені про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000204 від 20.10.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження 17.04.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Разом з тим, органом досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 на праві власності володіє об`єктом нерухомості, а саме: квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, загальною площею 104 м2, житловою площею 58 м2, що підтверджується долученою до матеріалів клопотання інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру речових прав на нерухоме майно.

Так, згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Так, відповідно до санкції ч. 5 ст. 191 КК України привласнення чи розтрата чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні, якщо такі дії вчинені в особливо великих розмірах або організованою групою, карається позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Разом з тим, ч. 11 ст. 170 КПК України закріплює, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При цьому, слідчий суддя враховує положення ч. 12 ст. 170 КПК України, відповідно до якої заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження №0000204 від 20.10.2021 та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, а саме шляхом встановлення заборони відчуження та розпорядження вказаним майном.

При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Таким чином, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження №0000204 від 20.10.2021, а також встановлену органом досудового розслідування наявність у власності підозрюваного ОСОБА_5 нерухомого майна, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна з метою забезпечення можливої конфіскації, оскільки санкція статті Кримінального кодексу України, за якою підозрюється ОСОБА_5 , передбачає покарання у виді конфіскації майна, яке суд може призначити останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Крім того, існують реальні ризики передачі та відчуження вказаного майна, передбачені абзацом ч. 1 ст. 170 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 369-372, 395 КПК України, ч. 5 ст. 191 КК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, загальною площею 104 м2, житловою площею 58 м2, із забороною відчужувати та розпоряджатися вказаним майном, без заборони використання житлового приміщення особами, які на законних підставах у ньому проживають.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1