справа №176/1394/23
провадження №1-кп/176/53/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, дітей не маючого, непрацюючого, на обліку у центрі зайнятості не перебуваючого, група інвалідності не встановлена, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз засудженого вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12.04.2022 року за ч.2 ст.185, ч.1 ст.357, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 10 місяців, з покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 липня 2022 року за № 0000078,

з участю учасників судового провадження: прокурора Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, та Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-1Х). Указом затвердженим Законом № 2738-ІХ від 16.11.2022 продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-ІХ затверджено Указ Президента України від 6 лютого 2023 року № 58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-ІХ затверджено Указ Президента України від 01 травня 2023 року № 254/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Так, ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз 12.04.2022 вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.357, ч.1 ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік 10 місяців, на шлях виправлення та перевиховання не став, повторно, в умовах воєнного стану, під час іспитового строку, вчинив новий корисливий злочин.

01 липня 2022 року приблизно о 19 год. 20 хв., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , проходячи поблизу Комунального підприємства «Ринкова торгівля і парковка» розташованого за адресою вул. Я.Мудрого (Дзержинського), буд. 2, м. Жовті Води, Кам`янського району, Дніпропетровської області, зустрів раніше знайомого йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час розмови ОСОБА_3 побачив у ОСОБА_6 в кишені штанів мобільний телефон «Samsung Galaxy А03 CORE, 2/32 GB Black», IMEI 1: НОМЕР_1 , 1ME1 2: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, який був у прозорому полімерному чохлі (бампер), який ОСОБА_3 вирішив відкрито викрасти.

Після чого, 01.07.2022 р. приблизно о 19 год. 25 хв., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , під час розмови з потерпілим ОСОБА_6 , запропонував останньому відійти з ним поговорити, на що потерпілий погодився, та вони пішли на східну частини Комунального підприємства «Ринкова торгівля і парковка» розташованого за адресою АДРЕСА_3 . Перебуваючи на вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливу мету, з метою наживи розуміючи, що потерпілий ОСОБА_6 є фізично слабшим за нього, погрожуючи потерпілому насильством, що не є небезпечними для життя та здоров`я потерпілого, діючи відкрито, висунув вимогу до потерпілого ОСОБА_6 передати належний потерпілому мобільний телефон «Samsung Galaxy А03 CORE, НОМЕР_3 », IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, який був у прозорому полімерному чохлі (бампер) йому.

Потерпілий ОСОБА_6 , відчуваючи себе фізично слабшим від ОСОБА_3 та боячись за своє здоров`я, надав останньому свій мобільний телефон «Samsung Galaxy А03 CORE, НОМЕР_3 », IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору вартістю 3679,20 грн., який був у прозорому полімерному чохлі (бампер) вартістю 199,20 грн., заволодівши таким чином вказаним майном, ОСОБА_3 з місця злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_6 , матеріального збитку на загальну суму 3878,40 грн. (три тисячі вісімсот сімдесят вісім гривень сорок копійок), згідно із висновком судово-товарознавчої експертизи №1864/22 від 22.07.2022.

В судовому засіданні обвинувачений вину не визнав. Дав суду показання про те, що 01 липня 2022 року, близько 19-00 години він був з ОСОБА_7 біля ринку «Джина» сиділи та спілкувалися. Потім зустрів ОСОБА_8 , він проходив вповз них. Вони привіталися і пройшли вперед. Йому в той момент потрібно було подзвонити по справах і попросив потерпілого дати телефон, на що останній погодився і дав телефон. Поки він розмовляв по телефону, потерпілий кудись пішов. Він відвів потерпілого у сторону для розмови. ОСОБА_9 залишився, чекав його. Він мав намір повернути телефон потерпілому, але не знав як знайти останнього, обійшли з ОСОБА_9 ту місцевість, потерпілого ніде не було. Він вирішив продати телефон. ОСОБА_9 зателефонував своєму знайомому ОСОБА_10 щодо продажу телефону, на що той погодився купити. Телефон продали ОСОБА_10 за 1000 грн., з яких 200 грн. отримав ОСОБА_9 . Потерпілого він не грабував, не бив та не погрожував йому.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що з обвинуваченим ОСОБА_3 у родинних, дружніх або неприязних стосунках не перебував. Раніше бачив його у місті, але знайомі не були і не спілкувалися. 01 липня 2022 року, близько 1900 години він йшов з роботи від магазину «Славутич» в напрямку вулиці Кропоткіна і зустрів ОСОБА_3 . Обвинувачений запропонував йому сісти з ним на лавочку, потім запропонував відійти за кіоски, де ОСОБА_3 сказав йому віддати свій телефон та пригрозив побиттям в разі відмови. Він віддав ОСОБА_3 свій телефон марки «Samsung» чорного кольору, який був у захисному чохлі (бампері), тому що злякався. Забравши телефон, ОСОБА_3 сказав йому йти додому, він пішов. Ніяких фінансових зобовязань перед ОСОБА_3 він не має. При зустрічі зі ОСОБА_3 був присутній ще один незнайомий йому чоловік, проте телефон у нього відібрав саме ОСОБА_3 . Потерпілий просив ОСОБА_3 повернути йому телефон, проте ОСОБА_3 телефон не повернув та пішов разом з незнайомим чоловіком в напрямку магазину «Таїс».

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 дав показання про те, що зі ОСОБА_3 знайомі, товаришують близько 5 років. Неприязних відносин між ними не виникало. Близько одного року тому він підшукував собі мобільний телефон, щоб придбати. Про це знали його друзі і знайомі. Одного дня йому зателефонував ОСОБА_3 і запропонував придбати у нього телефон. Вони домовились про зустріч. ОСОБА_3 прийшов на зустріч разом з ОСОБА_12 та приніс йому телефон марки «Samsung» чорного кольору, який був у захисному чохлі (бампері), він його оглянув. Телефон був у дуже гарному стані і вони домовились про ціну. Він спитав у ОСОБА_3 чи не буде у нього проблем, якщо він придбає у нього цей телефон, на що ОСОБА_3 запевнив, що проблем ніяких не буде. Він передав ОСОБА_3 грошові кошти, а ОСОБА_3 віддав йому телефон. В його присутності ОСОБА_3 і ОСОБА_9 поділили порівну отримані від нього гроші. Через три дні, після того як він придбав у ОСОБА_3 телефон, до нього прийшли працівники поліції і вилучили цей телефон.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 дав показання про те, що зі ОСОБА_3 вони перебувають у дружніх стосунках. Неприязних відносин між ними не виникало. З потерпілим ОСОБА_6 не знайомі взагалі. Влітку 2022 року, він зі ОСОБА_3 зустрілися після обіду, планів ніяких не було, так просто поспілкуватися. Ввечері, близько 18-19 годин, він зі ОСОБА_3 сиділи біля магазину «Славутич», спілкувались та відпочивали. Повз них проходив потерпілий, ОСОБА_3 привітався з ним, на що той відповів. Він так зрозумів, що ОСОБА_3 з потерпілим знайомі між собою. Потерпілий вів себе спокійно, був трохи випивший, в руках тримав пляшку пива. ОСОБА_3 з потерпілим почали спілкуватись та відійшли в сторону на відстань метрів 10-15 від нього та спілкувалися десь 7-10 хвилин. Він в цей час щось читав у своєму телефоні. Про що розмовляли ОСОБА_3 з потерпілим він не чув. Погроз з боку ОСОБА_14 на адресу потерпілого він не чув. Після закінчення розмови потерпілий дав ОСОБА_3 свій телефон і пішов. Він запитав у ОСОБА_3 , що це за телефон, чи не буде у них ніяких проблем через це? ОСОБА_3 відповів, що потерпілий сам віддав телефон, проблем у них не буде, все добре. Телефон був чорного кольору, модель він не пам`ятає. Потім ОСОБА_3 запитав його, чи має він знайомих, яким потрібен телефон, оскільки в нього фінансові проблеми і він хоче продати телефон. Згадавши про Колодька Влада, який як раз хотів придбати собі телефон, він подзвонив йому і сказав, що є телефон, якщо йому ще потрібен, то він може показати, на що ОСОБА_10 погодився. Разом зі ОСОБА_3 вони пішли до ОСОБА_10 , показали телефон. ОСОБА_10 сказав, що телефон йому сподобався і він готовий його купити. ОСОБА_10 зі ОСОБА_3 домовились, після чого ОСОБА_10 дав ОСОБА_3 1000 грн. Йому ОСОБА_3 дав 150 чи 200 грн. за те, що він знайшов покупця на телефон. Стосовно роботи ОСОБА_14 , свідок зазначив, що той працював офіціантом, інколи їздив у місто Дніпро на підробітки, а так постійної роботи не було.

Вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується письмовими доказами, які дослідженні в судовому засіданні:

1. Протоколом огляду місця події від 22.07.2022 року, з якого слідує, що слідчим, в присутності понятих, з участю потерпілого ОСОБА_6 проведено огляд ділянки місцевості, що розташована зі східної частини ринку « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ринкова парковка за адресою: АДРЕСА_3 . Ділянка місцевості є асфальтованою проїзною частиною, зі східної частини якої є громадська вбиральня та із західної частини є територія ринку. Зі слів потерпілого ОСОБА_6 на вказаному місці 01.07.2022 року ОСОБА_3 забрав його телефон. /а.к.п.20-23/

2. Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.07.2022 року, відповідно до якого слідчий, в присутності понятих, пред`явив потерпілому ОСОБА_6 чотири фотознімки громадян, серед яких ОСОБА_6 впізнав на фотознімку №3 ОСОБА_3 , який 01.07.2022 року у нього відкрито заволодів мобільним телефоном «Samsung Galaxy А03 CORE». Під №3 серед фотознімків громадян зазначено ОСОБА_3 /а.к.п.24-26/

3. Протоколом проведення слідчого експерименту від 26.07.2022 року, з якого слідує, що слідчий, в присутності понятих, з участю потерпілого ОСОБА_6 провів слідчий експеримент. Відповідно до вказаної слідчої (розшукової) дії, яку було проведено на АДРЕСА_3 , потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 01.07.2022 року, близько 1900 години він йшов зі сторони магазину «Славутич» по вул. Я. Мудрого в м. Жовті Води в напрямку вулиці Кропоткіна. Біля торгівельного кіоску на зустріч йому йшов раніше знайомий ОСОБА_15 із невідомим хлопцем. Зустрівшись вони всі утрьох сіли на лавочці, при цьому потерпілий на статисті показав де хто сидів. ОСОБА_14 сів правіше від потерпілого, а невідомий сів зліва від нього. В ході розмови ОСОБА_14 запропонував потерпілому відійти з ним за ринок та потерпілий погодився і вони зі ОСОБА_14 пішли до східної частини ринку, де, перебуваючи на проїзній частині, ОСОБА_14 , стоячи обличчям до обличчя потерпілого ОСОБА_6 , сказав йому, щоб той віддав йому телефон, інакше він його поб`є. Потерпілий ОСОБА_6 розуміючи, що він фізично слабший за ОСОБА_14 , боючись його, вийняв з лівої бокової кишені своїх штанів свій телефон та передав його ОСОБА_3 . Взявши у руки телефон ОСОБА_14 сказав потерпілому, щоб він йшов додому. ОСОБА_6 сказав, щоб ОСОБА_14 повернув йому телефон, але останній сказав, щоб ОСОБА_6 йшов додому та розвернувся і пішов від потерпілого, а ОСОБА_6 в свою чергу пішов до знайомої, яка з ним працює та повідомив про вказаний факт до поліції. Хлопець, який був з ОСОБА_14 з потерпілим ОСОБА_6 не розмовляв. /а.к.п.27-28/

До протоколу слідчого експерименту є додаток електронний носій micro-SD з відеозаписом слідчого експерименту. /а.к.п.90/

Судом, в порядку ст.359 КПК України, проведено демонстрація звукозапису та відтворення відеозапису, який міститься на флеш-носії. На відеозапису зафіксовано показання потерпілого щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Зокрема, потерпілий зазначив, що він віддав свій мобільний телефон ОСОБА_3 , оскільки останній сказав, що буде бити його, якщо не віддасть телефон. Він злякався погроз ОСОБА_16 .

В судовому засіданні потерпілий не заперечував щодо наданих ним показань під час слідчого експерименту.

4. Заявою ОСОБА_11 від 18.07.2022 року, з якої слідує, що ОСОБА_11 добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон «Samsung», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який він придбав у ОСОБА_3 /а.к.п.29/

5. Протоколом огляду предмету від 18.07.2022 року, з якого слідує, що слідчий, в присутності понятих, з участю свідка ОСОБА_11 , провів огляд мобільного телефону «Samsung Galaxy А03 CORE, 2/32 GB Black», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, який був у прозорому полімерному чохлі (бампер). Вказаний телефон добровільно видав ОСОБА_11 та пояснив, що телефон придбав у ОСОБА_3 . До протоколу є додаток фотозображення. /а.к.п.30-32/

6. Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.07.2022 року, відповідно до якого слідчий, в присутності понятих, пред`явив свідку ОСОБА_11 чотири фотознімки громадян, серед яких ОСОБА_11 впізнав на фотознімку №3 ОСОБА_3 , який 01.07.2022 року продав йому мобільний телефон «Samsung Galaxy А03 CORE». Під №3 серед фотознімків громадян зазначено ОСОБА_3 /а.к.п.35-37/

6. Висновком судово-товарознавчої експертизи №1864/22 від 22.07.2022 року, з якого слідує, що з урахуванням зносу, станом на 01.07.2022 року, ринкова вартість мобільного телефону «Samsung Galaxy А03 CORE, 2/32 GB Black», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , становила 3679,20 грн. Ринкова вартість полімерного чохлу до мобільного телефону 199 грн. 20 коп. Загальна вартість об`єктів дослідження становила 3878,40 грн. /а.к.п.39-43/.

Судом також здійснено огляд речового доказу - мобільного телефону «Samsung Galaxy А03 CORE, 2/32 GB Black», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 . В судовому засіданні потерпілий зазначив, що це належний йому мобільний телефон, який викрав ОСОБА_3 .

Прокурором подано також інші документи з матеріалів кримінального провадження:

1. Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, з якого слідує, що на підставі заяви ОСОБА_6 внесено відомості до ЄРДР 02.07.2022 року про вчинення відносно нього кримінального правопорушення за ч.1 ст.190 КК України, згодом внесено зміни до правової кваліфікації кримінального правопорушення на ч.4 ст.186 КК України. /а.к.п.1-2/

2. Постанова від 02.07.2022 року про визначення групи дізнавачів у кримінальному провадженні. /а.к.п.12/

3. Постанова від 04.07.2022 року про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні. /а.к.п.13/

4. Протокол від 01.07.2022 року прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення. /а.к.п.14/

5. Постанова від 14.07.2022 року про зміну кваліфікації кримінального правопорушення з ч.1 ст.190 КК України на ч.2 ст.190 КК України. /а.к.п.18/

6. Постанова від 14.07.2022 року про призначення групи слідчих у кримінальному провадженні. /а.к.п.19/

7. Постанова від 18.07.2022 року про визнання речовим доказом та передачу їх на зберігання. /а.к.п.33/

8. Постанова від 22.07.2022 року про призначення судово-товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні. /а.к.п.38/

9. Постанова від 27.07.2022 року про зміну кваліфікації кримінального правопорушення з ч.2 ст.190 КК України на ч.4 ст.186 КК України. /а.к.п.44/

10. Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 27.07.2022 року, згідно якого слідчий, за погодженням з прокурором, повідомив ОСОБА_3 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України. /а.к.п.45-50/

11. Постанова від 02.08.2022 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні та оголошення підозрюваного у розшук. /а.к.п.81-82/

12. Протокол затримання особи від 25.04.2023 року. /а.к.п.83-86/

13. Постанова від 25.04.2023 року про відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні. /а.к.п.87-88/

Зазначені письмові документи не підтверджують вину ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, а є процесуальними документами складеними під час досудового розслідування. Зазначені документи підтверджують законність та правомірність проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується:

- показами потерпілого ОСОБА_6 ;

- показами свідка ОСОБА_11 , який показав, що ОСОБА_3 продав йому мобільний телефон «Samsung Galaxy А03 CORE».

Показання свідка ОСОБА_13 не викривають обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні відкритого викрадення майна потерпілого, оскільки обвинувачений та потерпілий відійшли від нього на певну відстань, а тому він не чув між ними розмови, як і не чув погроз в сторону потерпілого щодо застосування фізичного насильства. Після їхньої розмови, він побачив в руках ОСОБА_3 мобільний телефон. Спитав його, чи не будуть у нього проблеми із-за цього? На його питання ОСОБА_3 відповів, що ні.

Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується показаннями потерпілого, який чітко і послідовно зазначив про викрадення ОСОБА_3 його майна. При цьому ОСОБА_3 зазначив, що буде бити його, у разі не передання потерпілим свого мобільного телефону, що і є відкритим викраденням чужого майна, з погрозою застосування фізичного насильства відносно потерпілого. Потерпілий, відчуваючи фізичну перевагу обвинуваченого, злякався погрози обвинуваченого щодо застосування фізичного насильства, зокрема вислів: «Буду бити» і є погрозою застосування фізичного насильства.

Така кваліфікуюча ознака кримінального правопорушення як погроза застосування фізичного насильства полягає у висловлюванні погрози застосувати фізичне насильство відносно потерпілої особи, а не безпосереднє застосування насильства (побиття, нанесення ударів, спричинення легких тілесних ушкоджень). ОСОБА_3 обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна з погрозою застосування фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що не грабував та не бив потерпілого. Однак, прокурор не обвинувачує ОСОБА_3 у застосуванні фізичного насильства відносно потерпілого.

Покази обвинуваченого про те, що він попросив потерпілого дати йому мобільний телефон для здійснення дзвінка, оскільки свого на той час не було, є надуманими.

Розмова, яка відбулась між обвинуваченим та потерпілим, свідчить саме про відкрите викрадення майна потерпілого. Зокрема: обвинувачений відвів потерпілого у сторону, далі від людей, щоб ніхто із сторонніх осіб, в тому числі свідок ОСОБА_13 , не чув їх розмову і не бачив. Окрім того, в судовому засіданні встановлено, що у свідка ОСОБА_13 був із собою мобільний телефон, яким ОСОБА_3 для здійснення дзвінка чомусь не скористався, хоча міг попросити для цього товариша ОСОБА_9 . Ці обставини не заперечує обвинувачений. Однак цього не зробив, що, у свою чергу, також свідчить про наявність умислу ОСОБА_3 на відкрите викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 з погрозою застосування фізичного насильства.

Такі дії обвинуваченого свідчать не про прохання чи вимогу до потерпілого дати йому мобільний телефон у тимчасове користування для здійснення дзвінка, а про відкрите викрадення чужого майна (грабіж). Обвинувачений усвідомлював свою фізичну перевагу над потерпілим, скористався цим для вчинення грабежу.

Заволодіння майном потерпілого шахрайським шляхом, як про це зазначає сторона захисту, не встановлено під час судового розгляду. Тому підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого на ст.190 КК України суд не знаходить.

Покази обвинуваченого суд розцінює як спосіб захисту уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. В судовому засіданні не знайшло своє підтвердження здійснення відносно обвинуваченого жодного тиску з боку працівників поліції.

Отже суд, допитавши потерпілого, свідків, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого «поза розумним сумнівом» у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.4 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує, що кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим за ч. 4 ст. 186 КК України, відповідно ст.12 КК України є тяжким злочином, особу винного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, даний злочин вчинив у період іспитового строку.

Відповідно до повідомлення Жовтоводської міської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості, обвинувачений ОСОБА_3 за сприянням у працевлаштуванні до центру не звертався, на обліку як безробітній не перебуває.

На обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога у Комунальному некомерційному підприємстві «Жовтоводська міська лікарня» Жовтоводської міської ради обвинувачений не перебуває. Зазначені обставини підтверджуються медичними довідками.

Згідно повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинувачений ОСОБА_3 на військовому обліку не перебуває, військову службу не проходив.

Згідно повідомлення Кам`янського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області, обвинувачений перебуває на обліку у відділі, покарання призначене вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12.04.2022 року не відбув.

За місцем проживання характеризується посередньо, зловживає спиртними напоями, схильний до вчинення правопорушень, підтримує зв`язки з особами, раніше судимими.

Обставини, що відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого - відсутні.

Обставиною, що відповідно до ст.67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченому є рецидив злочинів.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого, наявність обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого, та відсутність обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк з відбуванням покарання в місцях позбавлення волі.

Підстав для застосування ст.75 КК України суд не вбачає, оскільки таке звільнення має місце лише, у тому числі, при призначенні покаранні у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років. Санкція частини четвертої статті 186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, тобто позбавлення волі строком понад 5 років. Крім того, обвинувачений під час іспитового строку, вчинив новий корисливий умисний злочин.

Підстав для застосування ст.69 КК України, тобто призначення більш м`якого покарання ніж передбачено законом або призначення покарання нижче від найнижчої межі, суд не вбачає, оскільки судом не встановлені обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що є безумовною підставою для застосування такої норми Закону. Окрім того, обвинувачений має обставини, що обтяжують йому покарання, що виключає призначення йому більш м`якого покарання або покарання нижче від найнижчої межі. При цьому суд, призначаючи покарання обвинуваченому, повинен керуватися загальними засадами призначення покарання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 засуджений вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12.04.2022 року за ч.2 ст.185, ч.1 ст.357, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_3 звільнений від відбування покарання, з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік 10 місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Таким чином, керуючись загальними засадами призначення покарання, суд вважає необхідним застосувати ч.1 ст.71 КК України, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши йому невідбуту частину покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12.04.2022 року.

Ухвалою слідчого судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26.04.2023 року стосовно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22.06.2023 року, який в подальшому неодноразово продовжено судом під час розгляду кримінального провадження. Обвинувачений був затриманий 25.04.2023 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 слід рахувати з 25.04.2023 року. Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити попередній тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

При вирішенні питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні, відповідно ст. 100 КПК України, суд вважає, що мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А03 CORE, 2/32 GB Black», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, у прозорому полімерному чохлі, слід повернути потерпілому ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком 8 /вісім/ років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12.04.2022 року і, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 /вісім/ років 1 /один/ місяць.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з 25 квітня 2023 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили залишити попередній - тримання під вартою.

Речові докази у кримінальному провадженні: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А03 CORE, 2/32 GB Black», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, у прозорому полімерному чохлі повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя