Справа № 930/1418/23
Провадження №11-кп/801/292/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем: ОСОБА_5 ,

за участі : прокурора ОСОБА_6

та захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 3 січня 2024 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів,

в с т а н о в и в :

До Немирівського районного суду Вінницької області надійшло на розгляд кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.3 ст. 28, ч.5 ст. 185, ч.1 ст. 304 КК України.

Ухвалою цього суду від 03.01.2024 задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_12 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 . Мотивуючи прийняте рішення, суд врахував тяжкість злочинів, у яких обвинувачується ОСОБА_8 , його особу та існування низки ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Вважаючи ухвалу суду першої інстанції незаконною, обвинувачений ОСОБА_8 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та звільнити його з-під варти. Апеляційну скаргу мотивує тим, що він непричетний до вчинення інкримінованих йому злочинів.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти її задоволення, дослідивши ухвалу суду першої інстанції та клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При розгляді клопотань про продовження строку дії застосованого запобіжного заходу суд додержується правил, передбачених розділом II КПК України.

У відповідності до вимог ст.177 цього Кодексу метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Згідно вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Так, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.3 ст. 28, ч.5 ст. 185, ч.1 ст. 304 КК України, які відповідно до класифікації злочинів є тяжкими та особливо тяжким.

Судом враховано про існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України : переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на інших обвинувачених та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Наявність встановлених ризиків у межах даного кримінального провадження ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених прокурором у поданому клопотанні та доведених в судовому засіданні першої інстанції.

Крім того судом враховано особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за тяжкий умисний злочин, зареєстрований у м. Луганську, що є тимчасово окупованою російською федерацією територією, не працює, не має стабільного джерела доходів та дійшов висновку, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою є необхідним та достатнім для забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 , з чим погоджується колегія суддів.

Отже, рішення суду щодо продовження ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 3 січня 2024 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4