Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/841/23
Провадження № 1-кп/499/24/24
В И Р О К

Іменем України

26 лютого 2024 року смт Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (далі також - прокурор), захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 (далі також - захисник) обвинуваченого розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі суду, обвинувальний акт кримінального провадження № 0000227 за обвинуваченням ОСОБА_5 , (далі також - обвинувачений), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеса, зареєстрованого в будинку АДРЕСА_1 та проживаючого в квартирі АДРЕСА_2 , працевлаштованого, одруженого, який має професійно-технічна освіту, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 Кримінального кодексу України(далі також - КК),

В С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення за угодою та статті (частини статті) КК, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа таке.

1.1. Президент України: - Указом від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року з 24 лютого 2022 року на території України ввів воєнний стан; - Указом № 65/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», що затверджений законом України №2105-ІХ від 03 березня 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» оголосив загальну мобілізацію; - Указом від 07 листопада 2022 року №758/2022 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» на території України продовжив з 21 листопада 2022 року строк проведення загальної мобілізації на 90 діб, - Указом від 07 лютого 2023 року №59/2023 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» продовжив з 19 лютого 2023 року строк проведення загальної мобілізації на 90 діб.

1.2. Обвинувачений: - з 12 січня 2023 року перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі також - Центр), як військовозобов`язаний запасу Збройних Сил України першої категорії за спеціальністю робітник-підсобник; - пройшов військово-лікарську комісію, за результатами якої визнаний придатним за станом здоров`я до військової служби та йому виданий військовий квиток серії НОМЕР_1 , тобто він є військовозобов`язаним; - був обізнаний про відсутність обставин, передбачених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які надавали б йому право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації; - в порушення приписів статті 65 Конституції України, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указу Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», належно повідомлений у встановленому законом порядку про необхідність прибуття до Центру на 13 годину 00 хвилин 21 лютого 2023 року для проходження військової служби за мобілізацією та попереджений про кримінальну відповідальність в разі неприбуття за повісткою, діяв умисно, реалізував умисел, направлений на ухилення від мобілізації, усвідомлював протиправний характер своїх дій, передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки і бажав їх настання, мав можливість прибути до Центру та знав, що не має підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, до Центру не прибув, причини неявки в назначений час та дату не повідомив, про що був складений акт про його неявку, тим самим ухилився від призову на військову службу під час загальної мобілізації, на особливий період, в період воєнного стану.

За таких фактичних обставин особа обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК - ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

2.Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання такі.

2.1. 20 грудня 2023 року, за правилами частини 1 статті 472 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), між прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим за участі захисника(далі також - сторони), під час судового провадження укладена угода про визнання винуватості (далі також - угода від 20 грудня 2023 року, угода), яка, в порядку встановленому частиною 3 статті 474 КПК, надійшла до суду.

За змістом угоди формулювання та обсяг обвинувачення, а також правова кваліфікація дій обвинуваченого із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, є тотожними формулюванню та кваліфікації, наведеним в обвинувальному акті.

За угодою від 20 грудня 2023 року між сторонами досягнута домовленість про призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого статтею 336 КК у виді чотирьох років позбавлення волі з застосуванням статті 75 КК зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням, та покладенням на нього обов`язків передбачених статтею 76 КК.

Водночас сторони в судовому засіданні спільно зазначили, що протягом іспитового строку, але не довше ніж до закінчення воєнного стану з дня ухвалення вироку за затвердженою угодою, обвинувачений щомісяця буде перераховувати на підтримку Збройних Сил України на спеціальний рахунок, відкритий Національним банком України грошові кошти в розмірі 200 (двісті) гривень.

3. Мотиви, під час вирішення питання про відповідність угоди вимогам КПК, КК та положення закону, якими керувався суд такі.

3.1. Суд враховує, що угода укладена в провадженні щодо нетяжкого кримінального правопорушення, сторони досягли угоди, підписали її.

Обвинувачений повідомив, що: в повному обсязі розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, зазначеним в угоді та обвинувальному акті; беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, мотив і спосіб здійснення інкримінованого діяння за вказаних обставин; висловлює негативне ставлення до своєї поведінки, готовий понести узгоджене покарання, щиро розкаюється; працює на підприємстві, яке має важливе значення для економіки держави, тому додатково має можливість протягом іспитового строку, але не довше ніж до закінчення воєнного стану з дня ухвалення вироку за затвердженою угодою перераховувати щомісячно на підтримку Збройних Сил України на спеціальний рахунок, відкритий Національним банком України двісті гривень, оскільки фактично отримує заробітну плату в розмірі лише 13000 тисяч гривень, а на його утриманні перебуває дружина, яка не працює та неповнолітня дитина 12 років.

Суд пересвідчився, що умови угоди не суперечать вимогам КПК та КК, тому зупинив проведення процесуальних дій і перейшов до її розгляду відповідно до положень статті 474 КПК.

Сторони спільно заявили, що вони цілком розуміють зміст, наслідки укладення, затвердження, невиконання угоди, яка відповідає вимогам законодавства і інтересам суспільства, її укладення є добровільним, та просили затвердити угоду ініціатором, якої став обвинувачений.

Угода передбачає наслідки її укладення і затвердження, встановлені статтею 473 КПК, та наслідки її невиконання відповідно до статті 476 КПК.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди, що не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

3.2. Сторони угоди встановили, що: - витяг з наказу Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного від 30 червня 2023 року №6945 свідчить, що обвинуваченому, який працює в Одеській філії державного підприємства «адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського Морського порту) на посаді електрогазозварник на дату укладення угоди діяла надано відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації строком на шість місяців до 30 грудня 2023 року (а.с. 107); - квитанція від 28 листопада 2023 року №9325-3435-1012-0031 свідчить, що обвинувачений здійснив благодійний внесок на підтримку Збройних Сил України в розмірі 35000 гривень (а.с. 108); - відсутні обставини, які обтяжують покарання.

3.3. Сторони під час укладення угоди врахували, що обвинувачений: повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення; має постійне місце проживання; працевлаштований на підприємстві, яке має стратегічне значення для економіки держави; на обліку в лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває; позитивно характеризується за місцем проживання; здійснює функції в підрозділі сприяння правоохоронним органам щодо охорони громадського порядку, зокрема під час комендантської години; мав відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації та натепер погоджуються документи щодо продовження такої відстрочки, здійснив добровільний благодійний внесок на підтримку Збройних Сил України в розмірі 35000 гривень та надалі зобов`язується щомісячно перераховувати кошти на підтримку Збройних Сил України.

3.4. Суд, вважає правильною кваліфікацію вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого статті 336 КК, тобто, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання з урахуванням встановлених обставин відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та за думкою прокурора буде достатнім для досягнення цілей та мети покарання, а взяті обвинуваченим на себе за угодою зобов`язання можливо виконати. Оскільки обвинувачений в судовому засіданні підтвердив як реальну так і потенційну можливість виконання всіх взятих на себе зобов`язань за угодою, які він частково вже виконав та на підтвердження свого наміру перерахував на підтримку Збройних Сил України 35000 гривень. Відтак, можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою інших зобов`язань доведена. Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань не встановлено.

3.5. Суд зазначає, що суспільний інтерес є абстрактним оціночним поняттям і в узагальненому виді являє собою інтерес суспільства або усередненого представника цієї спільноти, пов`язаний із забезпеченням його благополуччя, стабільності, безпеки та сталого розвитку.

Кримінальне правопорушення, передбачене статтею 336 КК, відноситься до нетяжких злочинів. Однак вчинення такого правопорушення в умовах воєнного стану та проведення загальної мобілізації на території України набуває особливого суспільного значення, оскільки впливає на виконання комплексу заходів здійснюваних для забезпечення оборони України.

Заразом системний аналіз положень Законів України «Про оборону», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» свідчить, що «оборона України», «мобілізація», це не тільки система, комплекс воєнних заходів держави здійснюваних для забезпечення Збройними Силами України, іншими військовими формуваннямибезпосереднього збройного захисту та відсічі збройної агресії, але й система, комплекс здійснюваних економічних заходів з метою підготовки до збройного захисту і планомірного переведення національної економіки діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду.

Відтак суспільний інтерес у здійсненні правосуддя в цій категорії справ у розумні строки полягає в призначенні особі покарання, запобіганні вчиненню нею та іншими особами подібних кримінальних правопорушень, коли військовозобов`язані взагалі ухиляються від захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та воднораз не забезпечують виконання жодних політичних, економічних, соціальних, наукових, науково-технічних, інформаційних, правових, організаційних, інших заходів задля функціонування в умовах особливого періоду економіки держави та реалізації збройного захисту від агресії.

Натомість, обвинувачений перерахував на підтримку Збройних Сил України на спеціальний рахунок, відкритий Національним банком України грошові кошти в розмірі 35000 (тридцять п`ять тисяч) гривень й надалі зобов`язується добровільно щомісяця перераховувати кошти на ці потреби в розмірі 200 (двісті) гривень, а також виконує роботу на державному підприємстві. Тому в умовах збройної агресії російської федерації проти України це безумовно відповідає економічним інтересам суспільства, а стала матеріальна підтримка Збройних Сил України сприятиме забезпеченню збройного захисту та функціонуванню держави в умовах особливого періоду.

Суд враховує, що в будь-якому разі призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного з реальним його відбуванням у виді позбавлення волі не буде перешкодою для виконання ним завдань на державному підприємстві, що сприятимеекономічним інтересам суспільства, а також надалі за потреби його призову за мобілізацією.

Суд переконаний, що зважаючи на встановлені обставини суспільний інтерес, пов`язаний із забезпеченням невідворотності покарання осіб, які вчиняють кримінальні правопорушення, швидким судовим розглядом, а також питаннями забезпечення виконання комплексу воєнних, економічних заходів здійснюваних задля збройного захисту держави та відсічі збройної агресії в співвідношенні повинен отримати більшу важливість, тоді як інтерес, що полягає в призначенні реального покарання за вчинення кримінального правопорушення одному обвинуваченому, має порівняно меншу важливість.

Тому, суд вважає, що умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства.

3.6. Відтак суд констатує, що зміст угоди не суперечить вимогам статті 472 КПК, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди було добровільним, підстав для відмови в затвердженні угоди суд не встановив.

Зрештою, суд дійшов висновку, що угоду належить затвердити, а обвинуваченого визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК із призначенням йому покарання у виді позбавлення волі зі встановленням випробування, через що застосовує положення статей 75, 76 КК.

4. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом під час ухвалення вироку, та положення закону, якими керувався суд такі.

Суд не ухвалює рішення про цивільний позов, який в кримінальному проваджені не пред`явлений.

Сторони клопотань в порядку визначеному частиною 5, 9 статті 100 КПК не заявляли, тому питання про долю речових доказів суд не вирішує, оскільки речові докази суду надані не були.

Суд не здійснює, в порядку передбаченому статтями 124-126 КПК, розподіл процесуальних витрат за відсутності їх документального підтвердження.

Суд не ухвалює рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки стороною обвинувачення клопотання про обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого не заявлялися.

Керуючись статтями 368, 370, 374, 474, 475 КПК, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20 грудня 2023 року між прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 , в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000227.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку тривалістю три роки.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1, пунктів 2, 4 частини 3 статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою, до якої мають бути обов`язково включені заняття з української мови та літератури, історії України.

Вирок з підстав, передбачених частиною 3 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду, через Іванівський районний суд Одеської області способом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_6