КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/548/2024 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

з участю заявника

в режимі відеоконференції - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 листопада 2022 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 15.10.2022 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 листопада 2022 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 15.10.2022 року.

Прийняте рішення слідчий суддя вмотивував тим, що заявник не довів існування бездіяльності органу досудового розслідування, що, як наслідок, свідчить про необґрунтованість та безпідставність вимог скарги. При цьому слідчий суддя вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження за скаргою та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, не встановив обґрунтованості вимог скарги, оскільки в поданій заяві не наведено об`єктивних даних та не подано доказів, які свідчили б про ознаки кримінальних правопорушень про які заявник зазначає в своїй скарзі.

Разом з тим, слідчий суддя зазначив в ухвалі, що відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень.

ОСОБА_6 , не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скаргу розглянути в режимі відеоконференції, витребувати в уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора матеріали перевірки за його заявою, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу.

Зазначає, що ним пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді з поважних причин, оскільки копію оскаржуваної ухвали слідчого судді від 10.11.2022 року ним отримано в місцевому суді 13 вересня 2023 року.

Щодо суті апеляційних вимог ОСОБА_6 зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та яка постановлена з порушеннями вимог п.1. п.5 ч.1, ч.2, ч.4, ч.5 ст. 336 КПК України, що відповідно до положень статей 407, 412 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Зазначає, що слідчим суддею не було досліджено жодної з обставин кримінальних правопорушень, зазначених в заяві від 15.10.2022 року, чим допущено неповноту судового розгляду та не встановлення фактичних обставин кримінальних правопорушень, а саме щодо обставин: готування вчинення вбивства щодо ОСОБА_6 членами агенції «Делла-Центр» за попередньою змовою з співробітниками Управління СБУ в Харківській області в період його навчання у Національній юридичній академії України імені Я.Мудрого в 1993-1997 роках, за попередньою змовою з прокуратурою Сумської області в грудні 2000 року; замаху на вбивство ОСОБА_6 завідуючим кафедри підприємництва та фінансового права НЮ А України імені Я.Мудрого; незакінченого замаху на вбивство ОСОБА_6 проректором з навчально-методичної роботи НЮА України імені Я.Мудрого, з хуліганських мотивів; обставин фальсифікації матеріалів справ; незакінченого замаху на вбивство ОСОБА_6 завідуючим кафедрою трудового права НЮА України ім. Я. Мудрого; хуліганства в діях організатора агенції «Делла-Центр» - ректора НЮА України ім. Я.Мудрого; вчинення хуліганства ОСОБА_6 відносно проректора з наукової роботи; обставини вчинення хуліганства декана слідчо-криміналістичного факультету; обставини хуліганства постійного члена агенції «Делла-Центр» -студента інституту підготовки кадрів для органів прокуратури; обставини хуліганських дій керівника сходок агенції «Делла-Центр»; обставини неправдивих відомостей про ОСОБА_6 в діях постійного члена агенції «Делла-Центр» - доцента кафедри кримінального права НЮА України ім. Я.Мудрого; обставини неправдивих відомостей про ОСОБА_6 в діях постійного члена агенції «Делла-Центр» - доцента кафедри історії держави і права НЮА України ім. Я.Мудрого; обставини підозри на поширення неправдивих відомостей про ОСОБА_6 в діях директора інституту підготовки кадрів для органів прокуратури та завідуючого відділу аспірантури і докторантури; обставини замаху на вбивство та хуліганських дій прокурором Київського району м. Харкова; обставини умисного вбивства доцента кафедри теорії держави і права НЮА України ім. Я.Мудрого, який був обізнаний про діяльність агенції «Делла-Центр», аспіранта кафедри криміналістики НЮА України ім. Я.Мудрого та умисного вбивства інших членів агенції «Делла-Центр».

Апелянт зазначає, що ухвала слідчого судді містить завідомо неправдиві відомості в частині мотивів щодо не наведення в скарзі об`єктивних даних і не надання доказів, які б свідчили про ознаки кримінальних правопорушень. При цьому, на думку ОСОБА_6 слідча суддя не застосувала закон України про кримінальну відповідальність, який підлягав застосуванню, а саме положення ч.1 ст. 56, ч.2 ч.3 ст.17, ст.93 КК України 1960 року та ч.1 ст.111, ст.14, ч.2 ст.15 п.7 п.9 п.11 п.12 п.14 ст.115, ч.1 ст.296 КК України 2001 року, що є підставою для скасування судового рішення.

Крім того, апелянт зазначає, що слідча суддя не роз`яснила право на оскарження в апеляційному порядку ухвали від 10.11.2022 року, яку було ухвалено без його виклику в судове засідання в режимі відеоконференції в Личаківський районний суд м. Львова, не надіслала відповідну ухвалу засобами поштового зв`язку, копію якої ним було отримано під розписку лише 13.09.2023 року в Печерському районному суді м. Києва.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_6 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Пунктом 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення. З матеріалів справи за скаргою ОСОБА_6 вбачається, що заявник копію оскаржуваної ухвали слідчого судді від 10.11.2022 року отримав 13.09.2023 року (а.с.23), а апеляційна скарга подана ним 18.09.2023 року (а.с.20,43). Враховуючи, що апелянт звернувся до суду з дня отримання копії ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає необхідним задовольнити його клопотання про поновлення пропущеного строку.

Пунктом 1 частини 1 ст. 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк. Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Пунктом 4 ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, що до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. На підставі Розділу ІІ Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише ті, що містять відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення. Згідно ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України). При цьому, такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність події кримінального правопорушення, а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином положення частини 4 ст. 214 КПК України не є тотожними вимогам частини 1 ст. 214 КПК України, оскільки внесенню до ЄРДР підлягають лише ті відомості, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено слідчим суддею, 15.10.2022 року ОСОБА_6 звернувся до Офісу Генерального прокурора, за допомогою засобів поштового зв`язку, з заявою про вчинення кримінального правопорушення.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що в скарзі на бездіяльність ОСОБА_6 зазначав, що у своїй заяві від 15.10.2022 року ним наведена загальна інформація про вчинення протиправних діянь працівниками Національної юридичної академії імені Я. Мудрого відносно нього та інших осіб в періоди з 1993-1997 роки, з 2000 по 2021 роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

При цьому, колегією суддів встановлено, що фактично, зміст наявної в справі скарги ОСОБА_6 від 25.10.2022 року не свідчить про те, що подана ним заява містить дані, які б підтверджували реальність події та наслідків, що не є безумовною підставою для внесення відомостей до ЄРДР.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, який обґрунтовано вказав в ухвалі, що підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Така позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 року у справі № 556/450/18, в якій суд зазначив, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого, ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Ураховуючи зазначене, апеляційний суд враховує правовий висновок Верховного Суду, який викладено в постановах від 24.04.2019 року (справа № 818/15/18), від 30.09.2021 року (справа №556/450/18), згідно яких при розгляді скарги слідчий суддя вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Тому, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про те, що слідча суддя не застосувала закон України про кримінальну відповідальність, який підлягав застосуванню, а саме положення ч.1 ст. 56, ч.2 ч.3 ст.17, ст.93 КК України 1960 року та ч.1 ст.111, ст.14, ч.2 ст.15 п.7 п.9 п.11 п.12 п.14 ст.115, ч.1 ст.296 КК України 2001 року.

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги та дотримання слідчим суддею вимог положень ст. 303 КПК, вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про те, що що заявник у своїй скарзі не довів існування бездіяльності органу досудового розслідування, що, як наслідок, свідчить про необґрунтованість та безпідставність вимог скарги.

Доводи апелянта про істотне порушення слідчим суддею вимог ч.5 ст. 336 КПК України є необґрунтованими. Як вбачається з матеріалів провадження за скаргою та зазначено в оскаржуваній ухвалі, у зв`язку з клопотанням ОСОБА_6 та з метою забезпечення участі заявника в судовому засіданні було вжито заходи щодо здійснення зв`язку в режимі відеоконференції, проте встановлення зв`язку не виявилося за можливе (т.1, а.с.170, 177). При цьому, колегія суддів зазначає, що апелянтом не наведено переконливих аргументів того, яким чином не направлення ухвали слідчого судді щодо проведення відеоконференції з іншим судом, істотно вплинуло чи могло вплинути на ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення.

Із оскаржуваної ухвали слідчого судді вбачається, що суддею роз`яснено порядок і строк її оскарження, копія якої була направлена скаржнику 10.11.2022 року (а.с.181). При цьому, копію ухвали від 10.11.2022 року апелянт отримав 13.09.2023 року, що апеляційним судом належним чином враховано при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Оскількиістотних порушень вимог кримінального процесуального закону не встановлено,ухвала слідчого судді є вмотивованою, тому підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 листопада 2022 року задовольнити, а вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 листопада 2022 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 15.10.2022 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4