Справа № 147/171/24
Провадження № 1-кп/147/46/24
УХВАЛА

17 травня 2024 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000188 від 15.11.2023 щодо ОСОБА_4 за ч.4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

у провадженні Тростянецького районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000188 від 15.11.2023 щодо ОСОБА_4 за ч.4 ст. 185 КК України.

17 травня 2024 року прокурор ОСОБА_3 подав клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 . В обгрунтування клопотання прокурор зазначає, що в ході досудового розслідування кримінального провадження зібрано достатньо доказів, що дають підстави обвинувачувати ОСОБА_4 у вчиненні зазначених злочинів. Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами. Слідчим суддею Тростянецького районного суду Вінницької області від 14.12.2023 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11.02.2024 включно. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, п.3, п.5 ч.1 ст. 17 КПК України, і в обґрунтування продовження застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, запобіганню вчиненню інших кримінальних правопорушень. Станом на момент розгляду клопотання, ризики, встановлені в ході досудового розслідування не зменшились та відповідно до ст. 199 КПК України є необхідність у продовженні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою.

Так, ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду обґрунтовується наступними обставинами. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за вчинення якого передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не одружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, офіційного джерела доходу не має. Тому, з огляду на страх перед невідворотно суворим покаранням за вчинені кримінальні правопорушення, обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілого, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. За таких обставин ризик впливу на свідків та потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, тому враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 мешкає з свідками у одному населеному пункті, тому ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України повністю виправданий. Крім цього, на даному етапі судового розгляду свідки не допитані, тому вважає, що більш м`який запобіжний захід сприятиме впливу на свідків обвинуваченим ОСОБА_4 . Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення обгрунтовується тим, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, зокрема має не погашену та не зняту судимість за вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 21.12.2022 за ч.4 ст. 185 КК України, за яким був засуджений до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 104 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання у виді п`яти років позбавлення волі з іспитовим строком один рік шість місяців. Під час відбуття покарання ОСОБА_4 вчинив ще два умисних кримінальних правопорушень, за які вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 06.11.2023 засуджений за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання за цим вироком за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 21.12.2022, та остаточним покаранням визначено 5 років 10 місяців позбавлення волі. Незважаючи на ці обставини, ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, та в період іспитового строку вчинив нові кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст. 185 КК України.

При цьому, продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обмежить вільне пересування ОСОБА_4 забезпечуватиме виконання покладених на нього обов`язків та запобігатиме спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, запобіганню вчиненню інших кримінальних правопорушень.

З урахуванням вищевикладеного, особи обвинуваченого, ступеня тяжкості злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , складності кримінального провадження, підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Враховуючи вищевикладене, та приймаючи до уваги наявність вищенаведених ризиків, які виражаються у можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, вважає, що запобігти вказаним ризикам можливо виключно, шляхом повної ізоляції та утримання обвинуваченого саме під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримав, навівши доводи викладені в ньому та просить його задоволити.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора та просить застосувати щодо нього домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 .

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що на сьогодні є вирок щодо ОСОБА_4 , відповідно до якого останньому обрана реальна міра покарання, а тому з клопотанням прокурора погоджується.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши доводи клопотання, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 14 грудня 2023 року підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень. Термін дії ухвали шістдесят днів - до 11 лютого 2024 року включно.

Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 07 лютого 2024 року продовжено ОСОБА_4 строк тримання під вартою до 06 квітня 2024 року включно.

Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 28 березня 2024 року продовжено ОСОБА_4 строк тримання під вартою до 26 травня 2024 року включно.

Суд вважає, що з моменту взяття ОСОБА_4 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід. Наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не змінилися.

Ризиками, які дають підстави суду продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати запобігання спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпіого, свідків; вчиненню інших кримінальних правопорушень. Наявність зазначених ризиків обгрунтовується тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за вчинення якого передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, останній офіційно не працевлаштований, не одружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність офіційного джерела доходу. Тому, з огляду на страх перед невідворотно суворим покаранням за вчинені кримінальні правопорушення, обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду. При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілого, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Тому, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 мешкає з свідками у одному населеному пункті, ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України повністю виправданий. Крім цього, на даному етапі судового розгляду не усі свідки допитані. Щодо наявності ризику вчинити інше кримінальне правопорушення суд бере до уваги те, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, зокрема, має не погашену та не зняту судимість за вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 21.12.2022 за ч.4 ст. 185 КК України, під час відбуття покарання ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, за які вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 06.11.2023 засуджений за ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 71 КК України на 5 років 10 місяців позбавлення волі та незважаючи на ці обставини, ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, та знову вчинив нові кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст. 185 КК України.

З врахуванням наведеного, особи обвинуваченого ОСОБА_4 та тяжкості інкримінованого йому діяння, віку та стану його здоров`я, відсутності жодних медичних документів, які б могли підтвердити неможливість утримання обвинуваченого в слідчому ізоляторі, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на шістдесят днів, з визначенням розміру застави на підставі ч.4 ст. 183 КПК України.

Суд вважає, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України, а тому клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого слід задоволити.

Щодо прохання обвинуваченого про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт суд звертає увагу на те, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме п.1, п.3, п.5 ч.1 цієї статті - необхідності запобігання спробам переховуватися від суду, запобігання спробам незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто ті, які існували на час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились та не перестали існувати. Разом з тим суду не надано доказів, які б дали можливість встановити наявність в обвинуваченого постійного місця проживання чи реєстрації. Також в обвинуваченого немає сім`ї, утриманців, постійного місця роботи, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. Прокурором наведено в клопотанні та доведено наявність обставин, з якими закон пов`язує необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За таких обставин, запобіжний захід у виді тримання під вартою є саме таким запобіжним заходом, який буде достатнім стримуючим засобом, що здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам, доведеним прокурором, й саме такий запобіжний захід у подальшому створить необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями статті 2 КПК України.

Керуючись ч.2 ст. 376 ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_4 продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів - з 17 травня 2024 року до 15 липня 2024 року включно.

Заставу, визначену ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 14.12.2023, залишити без змін у тому ж розмірі. Після внесення якої обвинувачений звільняється з-під варти під заставу.

Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26286152; банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача (IBAN) НОМЕР_1 , призначення платежу: запобіжний захід - застава.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України наступні обов`язки: прибувати на виклики суду; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає без дозволу прокурора чи суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та направити до державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 08.30 год. 20 травня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1