Справа № 517/123/24
Провадження № 1-кп/517/10/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року смт Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Захарівка кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, відомості про яке внесені 09 грудня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000782 за обвинуваченням, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця Вінницької області, українця, громадянина України, військовослужбовця, інспектора прикордонної служби 1 категорії - начальника другої групи ІНФОРМАЦІЯ_2 , не одруженого, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обіймаючи посаду інспектора прикордонної служби 1 категорії - начальник другої групи мінометів вогневого відділення першого відділу прикордонної служби (тип С) четвертої прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_4 , у військовому званні «молодший сержант», діючи умисно та за попередньою змовою із невстановленими на час досудового розслідування особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, з метою реалізації спільного злочинного плану щодо організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, не пізніше 07.12.2023 залучив до своєї протиправної діяльності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були не обізнані в протиправності дій ОСОБА_4 .

Надалі, ОСОБА_4 , перебуваючи в м. Подільськ, Одеської області, близько 21 год 00 хв. повідомив ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були не обізнані в протиправності його дій, про необхідність перевезти на автомобілі 08.12.2023 двох невідомих осіб в місце, яке він повідомить пізніше та за це вони отримають 200 доларів США. На вказану пропозицію, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були не обізнані в протиправності дій ОСОБА_4 , погодилися.

Наступного дня, 08.12.2023 близько 14 год 00 хв., не встановлена особа чоловічої статті, перебуваючи в центрі міста Подільськ Одеської області, на виконання своєї ролі щодо зустрічі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , та забезпечення їх доставки безпосередньо до державного кордону України, орієнтування їх на місцевості, надання подальших порад та вказівок щодо потрапляння поза пунктами пропуску на ділянці відповідальності 2 прикордонного загону до Придністровсько-Молдавської Республіки (далі - ПМР), прибув до квартири в центрі АДРЕСА_3 (точна адреса органом досудового розслідування не встановлена), де зустрів ОСОБА_8 та отримав від останнього частину грошових коштів у сумі 3500 доларів США за сприяння в перетині Державного кордону України та надав вказівку останньому чекати коли йому зателефонують та відвезуть до державного кордону України.

Після цього, близько 15 год 00 хв. 08.12.2023, ОСОБА_4 , на виконання своєї ролі, діючи умисно з корисливих мотивів, прибув до готелю «Апартаменти» за адресою: АДРЕСА_4 , де зустрів ОСОБА_9 та отримав від останнього 3000 доларів США за сприяння в перетині Державного кордону України та надав останньому вказівку чекати коли йому зателефонують та відвезуть до державного кордону України.

В подальшому, ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були не обізнані в протиправності його дій, та повідомив їм про необхідність перевезення людей, на що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зазначили, що у них в автомобілі відсутній бензин, та в свою чергу ОСОБА_4 повідомив їм, щоб вони на своєму авто рухалися до АЗС «Мустанг» по АДРЕСА_3 та чекали там останнього.

Надалі, близько 16 год 00 хв. ОСОБА_4 , на власному автомобілі Audi А4 д.н.з. НОМЕР_1 , на виконання раніше обумовленого спільного злочинного плану щодо організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України прибув до вказаного вище готелю та розмістив ОСОБА_9 всередині вказаного авто.

Після цього, ОСОБА_4 , на власному автомобілі Audi А4 д.н.з. НОМЕР_1 на виконання раніше обумовленого спільного злочинного плану прибув до вказаної вище квартири та розмістив в автомобілі ОСОБА_10 , де вже знаходився ОСОБА_9 .

У подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел направлений на сприяння незаконному перенаправленню осіб через державний кордон України в напрямку ПМР, на власному автомобілі Audi А4 д.н.з. НОМЕР_1 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 прибули до вищевказаної АЗС «Мустанг», де їх очікували ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на автомобілі ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_2 .

Після цього, ОСОБА_4 надав вказівку ОСОБА_9 та ОСОБА_10 сісти до автомобіля ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_2 та повідомив ОСОБА_7 , що їм необхідно доставити двох осіб до с. Йосипівка (Захарівська ОТГ) Роздільнянського району Одеської області.

Одночасно з цим, ОСОБА_4 на телефоні ОСОБА_7 в застосунку «Google Maps» поставив геолокацію куди їм потрібно доставити ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , зазначивши ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були не обізнані в протиправності дій ОСОБА_4 , що за вказану поїздку вони отримають по 100 доларів США після повернення в м. Подільськ Одеської області.

Після цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , близько 18 год 00 хв. на автомобілі ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 розпочали рух по маршруту який їм встановив ОСОБА_4 .

Надалі, приблизно о 18 год 15 хв. ОСОБА_4 зателефонував до ОСОБА_11 та повідомив останньому, що необхідно надати ще 1500 доларів США за перетин державного кордону України, на що ОСОБА_11 вимушено погодився.

У подальшому, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були не обізнані в протиправності дій ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , на автомобілі ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_2 зупинилися на дорозі неподалік м. Подільськ Одеської області та до них на власному автомобілі Audi А4 д.н.з. НОМЕР_1 під`їхав ОСОБА_4 який отримав від ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 1500 доларів США та поїхав у невідомому напрямі.

Після цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були не обізнані в протиправності дій ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 продовжили рух по маршруту, який їм встановив ОСОБА_4 .

Однак, 08.12.2023 близько 21 год 58 хв. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були не обізнані в протиправності дій ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були викриті працівниками правоохоронних органів, на відстані 100 м. від лінії державного кордону України, на автодорозі Йосипівка-Павлівка (в напрямку с. Самійлівка Роздільнянського району Одеської області) під час спроби перетину державного кордону були виявлені та затримані працівниками ДПС України.

До Фрунзівського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості від 24 січня 2024 року, укладеними між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 у кримінальному проваджені за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, відомості про яке внесені 09 грудня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000782.

Зі змісту укладеної угоди вбачається, що сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст. 332 КК України та призначення покарання за вчинення вказаного правопорушення із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді 2 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади у органах Державної прикордонної служби України пов`язані зі здійсненням прикордонного контролю на строк 2 роки, відповідно до ч.2 ст.69 КК України не призначати додаткове покарання у вигляді конфіскації мана. На підставі ст. 62 КК України покарання у виді двох років позбавлення волі замінити на 2 роки тримання у дисциплінарному батальйоні.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований за наслідками затвердження угоди про визнання винуватості судом.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість визнав повністю, розкаявся та зазначив, що угода про визнання винуватості є добровільною та наполягав на її затвердженні. По суті обвинувачення ОСОБА_4 пояснив, що всі обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності, не оспорював часу, місця, способу вчинення злочину, його ролі у вказаному, корисливої мети його дій спрямованої на сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України. Також повідомив, що висновки для себе зробив та у подальшому так вчиняти не буде.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просила затвердити угоду та призначити узгоджене сторонами покарання, вказала, що угода укладена за її участю.

Прокурор ОСОБА_3 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 , просив ухвалити вирок, яким призначити узгоджене сторонами покарання. Зазначив, що прокуратурою під час укладення угоди детально вивчено всі дані справи та особу обвинуваченого, і сторона обвинувачення переконана, що саме узгоджене покарання є достатнім та належним.

Заслухавши думку прокурора та показання обвинуваченого, позицію захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступних висновків.

Винуватість ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення є доведеною та підтверджується показаннями обвинуваченого, який відповідно до угоди винуватість у вчиненні злочину визнав беззастережно та повідомив всі обставини вчинення кримінального правопорушення.

Суд, оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 3 ст. 332 КК України, як сприяння незаконного переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів та усунення перешкод, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Відповідно до відомостей КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я Одеської обласної ради» від 20.12.2023 вбачається, що ОСОБА_4 на обліку у вказаному закладі не перебуває.

Згідно довідки КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я Одеської обласної ради» № 974 від 14.12.2023 ОСОБА_4 на наркологічному обліку не значиться.

З характеристики наданої за місцем реєстрації обвинуваченого № 1/10/16 від 22.01.2024 вбачається, що ОСОБА_4 характеризується позитивно.

З вимоги про судимість ГУНП в Одеській області від 15.12.2023 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 вбачається, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив тяжке кримінальне правопорушення, вину у вчиненні злочину визнав, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Про щире каяття обвинуваченого беззаперечно свідчить його показання в судовому засіданні, відповідно до яких він не лише повідомив про всі обставини вчиненого кримінального правопорушення, а й висловив щирий жаль щодо його вчинення, неодноразово повідомляв про усвідомлення неприпустимості та протиправності його дій.

Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК України підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК України суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У судовому засіданні встановлено, що угода про визнання винуватості між прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. 472 КПК України, укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, в тому числі і наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, судом при вирішенні питання щодо затвердження угоди встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_4 є вірною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб та обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.

Щодо узгодженого сторонами покарання, суд зазначає:

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Частиною 2 ст.69 КК України визначено, що на підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При застосуванні ст. 69 КК України суд ураховує наявність двох пом`якшуючих обставин, а саме щире каяття і активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та дані щодо особи обвинуваченого, який характеризується виключно позитивно, його молодий вік, на момент вчинення злочину йому виповнилося лише 20 років, на обліку лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, до відповідальності притягується вперше, раніше не судимий, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі з застосуванням вимог ст. 69 КК України нижче нижчої межі встановленої санкцією ч. 3 ст. 332 КК України з позбавленням права обіймати посади у органах Державної прикордонної служби України пов`язані зі здійсненням прикордонного контролю на строк 2 роки та з застосуванням ч.2 ст.69 КК України без призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна.

У той же час, суд ураховує, що відповідно до ст. 62 КК України, покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні призначається військовослужбовцям, призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також якщо суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замінити позбавлення волі на строк не більше двох років триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.

Зважаючи на обставини справи та особу обвинуваченого, який долучився до лав Збройних Сил України з початку повномасштабного вторгнення, на даний час розкаявся та факт того, що ОСОБА_4 бажає продовжити військову службу у лавах ЗСУ, суд дійшов висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_4 вимог ст. 62 КК України.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що угода від 24.01.2024, укладена між прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 , підлягає затвердженню.

Таким чином, суд приймає рішення про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженого сторонами в угоді про визнання винуватості покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно ст. 100 КПК України слід вирішити долю речових доказів.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 374, 468, 470, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 21.01.2024 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 09 грудня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000782.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч. 3 ст. 332 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади у органах Державної прикордонної служби України пов`язані зі здійсненням прикордонного контролю на строк 2 роки без конфіскації майна.

На підставі ст. 62 КК України замінити призначене ОСОБА_4 покарання у виді двох років позбавлення волі на два роки тримання у дисциплінарному батальйоні, остаточно визначивши ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання у виді двох років тримання в дисциплінарному батальйоні з позбавленням права обіймати посади у органах Державної прикордонної служби України пов`язані зі здійсненням прикордонного контролю на строк 2 роки без конфіскації майна.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді домашнього арешту залишити без змін.

Арешт, накладений ухвалами Роздільнянського районного суду Одеської області від 11.12.2023 - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме 25 банкнот купюрою 100 доларів США, зокрема: серії PL № 85079110 D, серії PE № 25367767 A, серії MK № 71518306 C, серії PB №19796932 C, серії PF 63158120 I, серії PF № 08160489 L, серії PG № 06280316 D, серії PE № 92729638 B , серії PF № 63158330 I, серії PF № 63158329 I, серії PG № 06280317 D, серії PC № 39926856 B, серії PA № 96910088 A, серії PB № 63002726 I, серії PF № 63158086 I, серії PE № 25367766 A, серії PK № 24585610 E, серії MB № 02747898 F, серії PG № 06280318 D, серії PK № 24331962 E, серії PG № 32886164 B, серії PB № 16073523 M, серії PF № 51086966 F, серії MI № 00887679 A, серії PG № 06280315 D, які опечатано до сейф - пакету FPS № 5013219 та зберігаються у другому слідчому відділі (з дислокацією в м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Миколаєві - конфіскувати.

Речові докази: 6 банкнот купюрою 100 доларів США, зокрема: серії KF № 12009542 C, серії KB № 15124005 P, серії FK № 59174993 A, серії KB № 47749997 C, серії HB № 55112204 R, серії KB № 21803483 F, які опечатано до сейф - пакету SUD № 1009598 та зберігаються у другому слідчому відділі (з дислокацією в м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Миколаєві - конфіскувати.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме мобільний телефон марки Samsung Galaxy М52 5 G, синього кольору, ІМЕІ1 НОМЕР_3 , ІМЕІ2 НОМЕР_4 , з картою мобільного оператора № НОМЕР_5 , який опечатано до сейф - пакету FPS № 5013217 та зберігаються у другому слідчому відділі (з дислокацією в м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Миколаєві - повернути ОСОБА_7 .

Речовий доказ: мобільний телефон марки Apple iPhone 14 Pro моделі MQ0T3ZD/A, чорного кольору (IMEI1: НОМЕР_6 , ІMEI2: НОМЕР_7 ) зі стартовим пакетом мобільного оператора «Lifecell» ( НОМЕР_8 ), який опечатано до сейф - пакету SUD № 1009599 та зберігаються у другому слідчому відділі (з дислокацією в м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Миколаєві - повернути ОСОБА_4 .

Речовий доказ: мобільний телефон марки ONEPLUS A 6010, чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_9 , ІМЕІ2: НОМЕР_10 , з карткою мобільного оператора № НОМЕР_11 , який опечатано до сейф - пакету FPS № 5013218 та зберігаються у другому слідчому відділі (з дислокацією в м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Миколаєві - повернути ОСОБА_13 .

Речовий доказ: мобільний телефон марки Samsung Galaxy A 14, рожевого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_12 , ІМЕІ2: НОМЕР_13 , з карткою мобільного оператора № НОМЕР_14 , який опечатано до сейф - пакету INP № 1005985 та зберігаються у другому слідчому відділі (з дислокацією в м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Миколаєві - повернути ОСОБА_8 .

Речовий доказ: автомобіль марки «ВАЗ 21099», шасі НОМЕР_15 , червоного кольору, д/з НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні на території ВП №2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області - повернути ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, виключно з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: