ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/2370/24 Номер провадження 11-сс/814/303/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 08 квітня 2024 року.

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області та застосовано відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, розлученого, з середньою освітою, військовослужбовця за мобілізацією, перебуваючого на посаді: командира аеромобільного відділення, маючого військове звання „молодший сержант, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:

- 21.08.2017 року вироком Полтавського районного суду Полтавської області за ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, із застосуванням положень ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 04.06.2024 року.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

Так, ОСОБА_8 , проходячи військову службу за мобілізацією у військовому званні „молодший сержант та перебуваючи на посаді командира аеромобільного відділення, у невстановлені органом досудового розслідування місці та час незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину „PVP з метою подальшого збуту.

В подальшому, на час підшукування покупців та досягнення домовленостей щодо ціни та інших умов продажу, ОСОБА_8 незаконно зберігав особливо небезпечну психотропну речовину „PVP за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту.

02.03.2024 року, ОСОБА_8 поблизу будинку АДРЕСА_1 , незаконно збув за 3500 грн. залегендованій особі сірникову коробку із пакетом типу зіп-лок, в якому знаходилась речовина кристалічного походження, що містила особливо небезпечну психотропну речовину „PVP, обіг якої заборонено, масою 7,02814 г.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_8 у невстановлені органом досудового розслідування місці та час, повторно, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину „PVP з метою подальшого збуту.

В подальшому, на час підшукування покупців та досягнення домовленостей щодо ціни та інших умов продажу, ОСОБА_8 незаконно зберігав особливо небезпечну психотропну речовину „PVP за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту.

06.04.2024 року, ОСОБА_8 на відкритій ділянці місцевості по АДРЕСА_1 , незаконно збув за 3500 грн. залегендованій особі сім пакетиків типу зіп-лок, в яких знаходилась речовина кристалічного походження, що містила особливо небезпечну психотропну речовину „PVP, обіг якої заборонено.

05.01.2024 року відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України внесено до ЄРДР за №0000051.

06.04.2024 року відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України внесено до ЄРДР за №0000051.

06.04.2024 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України.

07.04.2024 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити, оскільки прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Вказує, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, є необґрунтованою та такою, що не підтверджена жодним належним та допустимим доказом.

Крім того, слідчий суддя, всупереч ч.3 ст.183 КПК України, не визначив розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним передбачених КПК України обов`язків.

Інші учасники судового розгляду ухвалу слідчого судді не оскаржили.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною і обгрунтованою та просив залишити її без змін, пояснення слідчого, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до такого висновку.

У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 цього Кодексу.

Як вбачається матеріалів провадження, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив у сукупності всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, як того вимагають приписи ст.178 КПК України.

Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється.

Доводи апелянтів про необґрунтованість підозри спростовуються таким.

З огляду на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену, зокрема, у п.175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, про наявність обґрунтованої підозри свідчать, зокрема, дані, відображені в показаннях свідка ОСОБА_9 , який вказав на підозрюваного, як на особу, яка займається незаконним збутом наркотичних засобів, протоколах огляду і помітки грошових коштів від 02.03.2024 року, 06.04.2024 року, протоколах огляду (добровільної видачі) від 02.03.2024 року, 06.04.2024 року, висновку експерта №СЕ-19/117-24/3964-НЗПРАП від 11.03.2024 року, протоколу огляду покупця та вручення грошових коштів від 06.04.2024 року, протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06.04.2024 року, протоколі обшуку від 06.04.2024 року, рапорті ст. о/у СРЗПВ ВКП Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 , витягу є ЄРДР та інших матеріалах кримінального провадження в їх сукупності.

Безпосередня оцінка наявних в матеріалах провадження доказів не впливає на визначення обґрунтованості підозри, а повинна оцінюватись судом при розгляді кримінального провадження по суті.

Про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, свідчить те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років.

Про наявність ризиків вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить те, що ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів проти власності, але на шлях виправлення не став та знову підозрюється у скоєнні умисного кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів. Ці обставини можуть свідчити про його схильність до антисоціальної поведінки та вчинення правопорушень.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а тому існує ризик того, що він може незаконно впливати на свідків, які також являються військовослужбовцями та несуть службу в одному з ним підрозділі, та осіб, яким відповідно до матеріалів клопотання здійснював збут (продаж) психотропних речовин, та з якими перебував у безпосередньому візуальному контакті.

На даний момент досудовим розслідуванням не встановлено джерела придбання ОСОБА_8 наркотичних засобів, місця їх виготовлення та зберігання, а тому підозрюваний може вчинити дії, спрямовані на їх знищення чи приховання.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою здатний запобігти вказаним ризикам.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Положення ч.4 ст.183 КПК України визначають право слідчого судді, суду не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

В клопотанні слідчого зазначено, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України. Ці злочини не є особливо тяжкими, а отже відсутні передбачені законом підстави для незастосування застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п.2 ч.5 ст.182 КПК України щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втратив застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Як вбачається із матеріалів провадження, підозрюваний ОСОБА_8 постійно проживає за однією адресою, є військовослужбовцем за мобілізацією та учасником бойових дій, позитивно характеризується. Вказані обставини свідчать про міцність його соціальних зв`язків.

Таким чином, застава в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 грн., з покладення обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, на думку колегії суддів, є достатньою у співставленні з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного.

Внесення визначеного судом апеляційної інстанції розміру застави буде вагомим стримуючим фактором, який забезпечуватиме належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 .

Враховуючи викладене, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової, якою клопотання слідчого необхідно задовольнити частково та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Отже, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 08 квітня 2024 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області задовольнити частково.

Обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04 червня 2024 року.

Визначити ОСОБА_8 заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою особою на депозитний рахунок Полтавського апеляційного суду (код отримувача: 42262431, Банк: Державна казначейська служба України м.Київ, IBAN: UA0086573).

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_8 протягом дії запобіжного заходу обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за їх викликом;

- повідомляти слідчому, прокурору, слідчому судді та суду про зміну місця проживання та роботи.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4