Справа № 461/1308/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/190/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 06.02.2024 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 у кримінальному провадженні про її обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.111 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

встановила:

цією ухвалою обвинуваченій ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 05.04.2024 року включно, без визначення розміру застави.

В мотивах свого рішення суд першої інстанції зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати, а тому до обвинуваченої неможливо застосувати більш м`які запобіжні заходи.

На ухвалу суду захисник подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що ОСОБА_7 та її захисник не отримували повний текст оскаржуваної ухвали, з таким ознайомилися лише 12.02.2024 року на сайті ЄДРСР. Зазначає, що прокурор не надав доказів існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази, які би підтвердили причетність ОСОБА_7 до вчинення вказаного злочину, що ставить під сумнів пред`явлене обвинувачення. Крім того, звертає увагу, що судом першої інстанції належним чином не враховано дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має постійне місце проживання та стійкі соціальні зв`язки.

В судове засідання апелянт повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та дату розгляду апеляційної скарги, про причини неявки апеляційний суд не повідомив, а тому колегія суддів, враховуючи скорочені терміни розгляду даної категорії справи, передбачені ст.422 КПК України, вважає за можливе розгляд апеляційної скарги проводити у його відсутності.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали клопотання та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З огляду на те, що ОСОБА_7 та її захисник не отримували повний текст оскаржуваної ухвали, з текстом оскаржуваної ухвали ознайомилися на сайті ЄДРСР лише 12.02.2024 року, а апеляційну скаргу захисник подала 13.02.2024 року, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, а тому його слід поновити.

Як вбачається із матеріалів контрольного провадження, на розгляді у Галицькому районному суді м. Львова перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.111 КК України.

Ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 05.04.2024 року включно, без визначення розміру застави.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 199 КПК України, суд апеляційної інстанції вважає доведеним прокурором, що ризики переховування від суду, незаконного впливу на свідків та продовження злочинної діяльності, не зменшились, а відтак обґрунтованими є висновки суду, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання є недостатнім.

З врахуванням вищевказаних обставин, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про наявність достатніх підстав вважати, що для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, обвинуваченій слід продовжити строк тримання під вартою, що є достатнім та необхідним для забезпечення виконання нею процесуальних обов`язків.

Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, підлягає з`ясуванню під час розгляду справи по суті, а тому доводи захисника з приводу відсутності в матеріалах справи доказів, які би підтвердили причетність ОСОБА_7 до вчинення вказаного злочину, є необґрунтованими.

Відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України встановлено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

З огляду на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визначення їй розміру застави, як альтернативи до запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали Галицького районного суду м. Львова від 06.02.2024 року відносно ОСОБА_7 колегією суддів не встановлено, а тому її слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

поновити захиснику ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали Галицького районного суду м. Львова від 06.02.2024 року.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 06.02.2024 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 без визначення розміру застави - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4