Номер провадження: 11-сс/813/688/24
Справа № 947/699/24 1-кс/947/4618/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 кизи,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 10.04.2024 року, якою в межах к/п №0000001 від 01.01.2024 року стосовно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Білгород-Дністровський Одеської обл., громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, працевлаштованого начальником відділу роботи із приватним сектором філії «Інфоксводоканал», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, змінено застосований запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді в межах к/п №0000001 від 01.01.2024 було задоволено клопотання захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та змінено застосований стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 26.04.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , із виключенням необхідності залишати житло під час оголошення повітряної тривоги та з покладенням на останнього строком до 26.04.2024 року певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Мотивуючи своє рішення про зміну застосованого стосовно підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя послався на зміну обставин підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, що виключає виключні випадки для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також зауважив на продовженні існування ризику можливого переховування ОСОБА_7 від органу досудового розслідування, який є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений, серед іншого, можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та суворістю передбаченого покарання, проте ризик здійснення незаконного впливу на свідків є вкрай мінімізованим з огляду на факт допиту свідків в даному кримінальному провадженні в порядку ч. 11 ст. 615 КПК України.

Окрім того, слідчим суддею було також враховано те, що підозрюваний ОСОБА_7 перебуває під вартою з 15.01.2024 року, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, має вищу освіту, посвідчення адвоката, займав посаду начальника відділу роботи із приватним сектором філії «Інфоксводоканал» та здійснював волонтерську діяльність, наразі стан здоров`я підозрюваного значно погіршився та він потребує надання кваліфікованої спеціалізованої медичної допомоги.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 не погодився із оскаржуваною ухвалою, посилаючись на її незаконність, постановлення із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження з огляду на наступні обставини:

- слідчим суддею не надано належної оцінки фактичним обставинам кримінального провадження, які обґрунтовували доцільність застосування такого виду запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_7 як тримання під вартою, натомість, стороною захисту не було надано будь-якої медичної документації щодо стану здоров`я ОСОБА_7 та неможливості утримання його з цих підстав в умовах ізоляції, лікування підозрюваного у разі наявності у нього медичних захворювань можливо в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та не може слугувати підставою неможливості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що єдиним запобіжним заходом, який здатен буде забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 , є тримання під вартою, з огляду на існування в зазначеному кримінальному провадженні доведених ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, здійснення незаконного впливу на свідків у провадженні, а також перешкоджання кримінальному провадженню, обумовлених тяжкістю можливого покарання, фактом того, що ОСОБА_7 покинув місце вчинення злочину, вимкнув мобільний телефон, покинув територію м. Одеси та Одеської обл. та направився до м. Дніпра, переховувався від органу досудового до 15.01.2024; тим, що наразі органом досудового розслідування не встановлено знаряддя вбивства, місцезнаходження одягу та мобільних телефонів підозрюваного; невстановленням на теперішній час всіх свідків, показання яких мають істотне значення, опосередкованим фактом здійснення підозрюваним впливу на свідка ОСОБА_10 з метою надання ним показань.

Посилаючись на викладені обставини, прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про зміну застосованого стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку підозрюваного та його захисників, які заперечували проти її задоволення та вважали необхідним закрити апеляційне провадження, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Щодо доводів сторони захисту про необґрунтованість допуску до апеляційного розгляду апеляційної скарги прокурора на ухвалу слідчого судді про зміну застосованого стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Дійсно, ст. 309 КПК України не передбачена можливість оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про зміну застосованого стосовно підозрюваної особи запобіжного заходу, постановленої за результатами розгляду клопотання в порядку ст. 201 КПК України.

Разом з тим, ст. 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

При вирішенні питання щодо допуску апеляційної скарги прокурора до розгляду, апеляційний суд керується правовою позицію, викладеною в постанові ККС ВС від 17.05.2021 року у справі №335/9520/19 (провадження №512755 км 20), в якій зазначено, що сторони кримінального провадження мають право оскаржувати в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді про зміну підозрюваному обраного запобіжного заходу у випадку, якщо застосування такого запобіжного заходу або відмова в його застосуванні підлягають апеляційному оскарженню відповідно до ч. 1 ст. 309 КПК України.

Окрім цього, в постанові ККС ВС від 28.03.2019 року у справі №286/1695/18 (провадження №51-7345км18) судом касаційної інстанції сформовано правовий висновок, відповідно до якого поняття «застосування запобіжного заходу» охоплює не тільки його обрання, але й випадки зміни запобіжного заходу на більш м`який або навпаки, що фактично являє собою обрання іншого запобіжного заходу, а тому ухвала слідчого судді про зміну запобіжного заходу може бути предметом оскарження і перегляду в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону не дотримався, з огляду на наступне.

З матеріалів судової справи вбачається, що слідчим управління ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000001 від 01.01.2024 року за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 01.01.2024 року в період часу з 02 години по 04 годину 30 хвилин, ОСОБА_7 знаходячись в приміщенні вітальні котеджу № 26 в готельному комплексі «Золотий Бугаз», який розташований за адресою: с. Грибівка Дальницької ОТГ Одеської області, святкував Новий рік разом зі своїми знайомим ОСОБА_11 . В ході святкування останні вживали алкогольні напої та між ними виникали суперечки впродовж вказаного періоду часу.

Так, за версією органу досудового розслідування, 01.01.2024 року, приблизно о 04 год. 40 хв., більш точного часу слідством невстановлено у ОСОБА_11 і ОСОБА_7 виникла суперечка, вході якою останні почали боротись. На ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_11 .

Реалізуючи злочинний умисел на умисне вбивство ОСОБА_11 , ОСОБА_7 схопив невстановлений слідством колото-ріжучий предмета тримаючи його у руці продовжив боротьбу. Дочекавшись слушного моменту, ОСОБА_7 умисно наніс ОСОБА_11 колото-різане проникаюче поранення грудної клітини зліва, що призвело до гострої крововтрати, що призвело до смерті ОСОБА_11 .

За вищевикладених обставин, 04.01.2024 року ОСОБА_7 у встановленому законом порядку (зокрема шляхом вручення письмового повідомлення про підозру його батьку ОСОБА_12 та направлено поштовим зв`язком на адресу місця реєстрації та проживання ОСОБА_7 ) про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за кваліфікуючими ознаками: вчинення вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.

05.01.2024 року у зв`язку із не встановленням місця знаходження ОСОБА_7 , на підставі постанови слідчого, останнього було оголошено у розшук та того ж дня ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси задоволено клопотання сторони обвинувачення про дозвіл на затримання ОСОБА_7 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000001 від 01.01.2024 року, строком до 05.07.2024 року.

15.01.2024 року підозрюваний ОСОБА_7 прибув до Київського районного суду м. Одеси з метою розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно нього.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 15.01.2024 року застосовано до ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 03.03.2024 року.

В подальшому, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 27.02.2024 року продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 26.04.2024 року.

01.04.2024 року захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 звернулись до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси із клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 10.04.2024 року, в межах к/п №0000001 від 01.01.2024 було задоволено клопотання захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та змінено застосований стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 26.04.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , із виключенням необхідності залишати житло під час оголошення повітряної тривоги та з покладенням на останнього строком до 26.04.2024 року певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою слідчого судді, 11.04.2024 року прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 було подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, постановлення із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про зміну застосованого стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.04.2024 року, апеляційна скарга прокурора ОСОБА_6 була розподілена в провадження колегії суддів у складі головуючого судді ОСОБА_13 , суддів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , розгляд якої було призначено на 15.04.2024 року.

Водночас, 19.04.2024 до апеляційного суду надійшла заява захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді ОСОБА_13 , суддів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 від розгляду апеляційної скарги прокурора ОСОБА_6 на вищезгадану ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 10.04.2024 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.04.2024 року заяву захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , про відвід колегії суддів у складі головуючого судді ОСОБА_13 , суддів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 було задоволено. Відведено колегію суддів Одеського апеляційного суду у складі головуючого судді ОСОБА_13 , суддів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 від розгляду апеляційної скарги прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 10.04.2024 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 115 КК України.

24.04.2024 року матеріали судового провадження передано до апарату Одеського апеляційного суду для здійснення автоматичного перерозподілу в порядку ст. 35 КПК України.

Водночас, перерозподіл зазначеної справи не відбувся у зв`язку із відсутністю суддів в Одеському апеляційному суді.

25.04.2024 року, відповідно до протоколу повторного розподілу судової справи між суддями, визначено колегію суддів.

Розгляд апеляційної скарги прокурора у даному провадженні був призначений на 26.04.2024 року. Однак, в судове засідання апеляційного суду підозрюваний ОСОБА_7 не з`явився, у зв`язку із чим розгляд апеляційної скарги прокурора було відкладено на 02.05.2024 року.

26.04.2024 року оскаржувана ухвала слідчого судді від 10.04.2024 року втратила чинність та відносно підозрюваного ОСОБА_7 припинено будь-який запобіжний захід.

Під час розгляду апеляційної скарги прокурора, стороною захисту, було заявлено клопотання про закриття провадження за апеляційною скаргою прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 .

Вирішуючи заявлене клопотання, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення його без задоволення, виходячи з наступного.

Так, обґрунтовуючи клопотання про закриття апеляційного провадження, захисник послався на те, що термін дії оскаржуваної ухвали завершився, а тому вона не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

В обґрунтування заявленого клопотання адвокат посилався на ухвалу об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19.02.2019 року, відповідно до висновків якої, якщо після відкриття апеляційного провадження (у випадку оскарження ухвали слідчого судді після призначення судового засідання) буде встановлено, що апеляційний розгляд здійснюється за апеляційною скаргою на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд має постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження.

На переконання апеляційного суду зазначена правова позиція не може бути застосована у даній справі, оскільки обставини викладені в ухвалі Верховного Суду не є тотожними обставинам даного провадження.

Так, Верховний Суд висловився щодо необхідності закриття апеляційного провадження у випадку, коли провадження було відкрито за апеляційною скаргою на судове рішення, яке не підлягало оскарженню (помилково відкрите апеляційне провадження), тоді як у даному випадку апеляційна скарга подана на ухвалу слідчого судді, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Таким чином, клопотання сторони захисту про закриття апеляційного провадження задоволенню не підлягає.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про відсутність підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, при вирішенні питання про наявність підстав для зміни запобіжного заходу, слідчий суддя повинен виходити із таких міркувань.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 201 КПК захисник підозрюваного, до якого застосовано запобіжний захід, має право подати клопотання про зміну запобіжного заходу. Згідно із ч. 4 цієї статті таке клопотання розглядається слідчим суддею згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При цьому, кримінальне процесуальне законодавство не визначає переліку підстав для зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту, а ст. 201 КПК України вказує тільки на те, що до клопотання мають бути додані матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання.

Зміна запобіжного заходу може полягати у зміні виду запобіжного заходу, скасуванні, зміні або покладенні додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, чи у зміні способу виконання цих обов`язків.

Під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу слідчий суддя не перевіряє обґрунтованість підстав застосування запобіжного заходу, а заявниками не можуть ставитися під сумнів висновки, які були покладені в основу такого рішення слідчого судді. Зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зміну обставин підозри, зміну або зменшення встановлених ризиків та впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому слідчий суддя не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, які можуть вплинути на застосований до підозрюваного відповідний захід або його виконання та які виникають у зв`язку з плином часу досудового розслідування.

Тому, при розгляді питання про зміну запобіжного заходу слідчий суддя має виходити з того, чи доводить особа, яка подала відповідне клопотання, наявність обставин, які безпосередньо можуть вплинути на висновок про наявність обґрунтованої підозри або свідчать про зміну, зменшення чи збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому, такі обставини мають бути новими, тобто які з`явилися після постановлення попередньої ухвали про застосування/продовження запобіжного заходу, або не були відомі суду.

Проаналізувавши обставини та мотиви, з яких виходив слідчий суддя при прийнятті рішення про задоволення клопотання сторони захисту та які, на його думку були підставою для зміни запобіжного заходу, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, з огляду на наступне.

У першу чергу, апеляційний суд відзначає, що сторона захисту заявляла про такі підстави для зміни запобіжного заходу: 1) сплив тривалого часу перебування підозрюваного під вартою та зменшення/зникнення ризиків; 2) зміну обставин підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України; 3) умови перебування під вартою не можуть забезпечити належний медичний догляд підозрюваного через погіршення його стану здоров`я.

Апеляційний суд враховує, що новими обставинами в контексті оцінки підстав для залишення клопотання без розгляду або його задоволення не можуть розглядатися будь-які факти. Новими обставинами є такі обставини, які безпосередньо можуть вплинути на висновок слідчого судді про існування підстав для застосування (продовження, зміни) запобіжного заходу. Такими підставами відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також новими обставинами можуть бути обставини, які хоча і не належать до підстав застосування запобіжного заходу, втім мають враховуватися при його обранні. Коло таких обставин визначене ст. 176 КПК України.

Так, слідчий суддя в ухвалі надав оцінку висновку № 1-12/2024 (експертиза розпочата 04.01.2024 року, закінчена 01.02.2024 року), згідно якого серед іншого було встановлено, що: смерть ОСОБА_11 знаходиться в прямому причинному зв`язку з проникаючим колото-різаним пораненням грудної клітки з ушкодженням навколосерцевої сумки і лівого шлуночка серця з крововиливом в навколосерцеву сумку і ліву плевральну порожнину. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_11 з`явилася гостра крововтрата, про що свідчить наявність під внутрішньою оболонкою серця вогнищевих крововиливів (плям Мінакова). Ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої поверхні грудної клітки зліва по середньоключичній лінії розташоване в анатомічній ділянці тіла, доступній для спричинення власного рукою. Орієнтація ушкодження та ранового каналу також не виключають можливість спричинення даного колото-різаного ушкодження власного рукою. Ушкодження у вигляді саден могли бути спричинені як в результаті контакту з навколишніми предметами, так і в результаті спричинення їх сторонньою особою. Розташування особи, яка нападала на ОСОБА_11 , відносно до останнього могло бути різноманітним, враховуючи різні анатомічні ділянки, на яких виявлені всі тілесні ушкодження, які були у ОСОБА_11 у вигляді колото-різаної рани передньої поверхні грудної клітки зліва, садна підборіддя та садна передньо-внутрішньої поверхні правої гомілки.

На підставі даних цього висновку експерта, слідчий суддя вважала, що зазначене безумовно свідчить, про зміну обставин підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та в свою чергу виключає виключні випадки для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, апеляційний суд вважає такі висновки слідчого судді хибними, оскільки раніше обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України перевірялась під час застосування та продовження застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суттєвих нових обставин для зміни запобіжного заходу не з`явилось.

Так, під час розгляду клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_16 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси в ухвалі від 27.02.2024 року ОСОБА_17 , зазначив, що приймаючи до уваги дані, які містяться в наданих суду матеріалах, зокрема, в показах потерпілої та свідків, протоколах оглядів та обшуків, протоколах проведення слідчих експериментів, вважав доведеним у судовому засіданні прокурором обґрунтованої підозри в скоєнні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

При цьому, на час продовження запобіжного заходу, висновок експерта вже був виготовлений, отже не може вважатись новою обставиною, яка не була відома стороні захисту 27.02.2024 року під час продовження запобіжного заходу. Також, вказана ухвала слідчого судді стороною захисту оскаржена не була.

Щодо посилань слідчого судді на те, що органом досудового розслідування до теперішнього часу не відшукано предмет скоєння злочину (ніж), та не встановлено жодного свідка очевидця факту нанесення потерпілому тілесного ушкодження, то апеляційний суд звертає увагу на те, що досудове розслідування ще триває.

Також, колегія суддів враховує, що органом досудового розслідування направлено заходи на встановлення місцезнаходження знаряддя злочину, однак згідно матеріалів провадження, підозрюваний покинув місце вчинення злочину, переховувався від органу досудового розслідування та суду до 15.01.2024 року, у зв`язку з чим був оголошений у розшук, отже заходи щодо встановлення знаряддя вчинення злочину ще обґрунтовано тривають.

Таким чином, вказані слідчим суддею обґрунтування своїх висновків жодним чином не свідчать про зміну обставин підозри, зокрема її спростування.

Водночас, сторона захисту вказує на те, що зі спливом часу зменшується актуальність ризиків або ж вони зникають загалом, а тому такі обставини мають бути підставою для зміни запобіжного заходу. Колегія суддів погоджується з позицією, що перебіг часу може змінювати актуальність раніше заявлених ризиків, що неодноразово підкреслювалося практикою ЄСПЛ.

Разом з тим, апеляційний суд відзначає, що стороною захисту не аргументовано жодним чином щодо взаємозв`язку вказаної обставини із конкретними ризиками, які були визнані доведеними під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу. При цьому, на час продовження запобіжного заходу, слідчим суддею встановлена наявність лише двох ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_7 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, оскільки він усвідомлює, що санкція ч. 1 ст. 115 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

На підтвердження даного ризику органом обвинувачення встановлено, що ОСОБА_7 покинув місце вчинення злочину, залишив біля місця вчинення злочину автомобіль марки «Тойота Кемрі» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться у його користуванні, вимкнув мобільний телефон. З метою неможливості встановлення його місцезнаходження, купив новий мобільний телефон та сім-карту. В подальшому з метою переховування від органу досудового розслідування покинув територію м. Одеси та Одеської області та направився до м. Дніпра, був оголошений у розшук та переховався від органу досудового розслідування до 15.01.2024 року.

З огляду на зазначені положення закону, колегія суддів вважає, що під час вирішення клопотання про зміну запобіжного заходу необхідно в межах доводів цього клопотання 1) розкрити питання існування обставин, про які не були відомо сторонам, та які не були предметом оцінки під час прийняття рішення про продовження запобіжного заходу, 2) та чи виникли після постановлення такого рішення нові обставини, що свідчать про зменшення встановлених ризиків.

Натомість, іншою підставою для зміни запобіжного заходу, слідчий суддя вказав, що в умовах медичної частини слідчого ізолятора неможливо надати підозрюваному ОСОБА_7 кваліфіковану спеціалізовану медичну допомогу, згідно з виставленими діагнозами.

При вирішенні даного питання, слідчий суддя звернув увагу, що у підозрюваного наявні проблеми зі здоров`ям, як вбачається з медичної довідки від 16.02.2024 №70/ОММЧ-21-24-вн виданої завідувачем Одеської міської медичної частини № 21, підозрюваний ОСОБА_7 знаходиться на стаціонарному лікування в медичній частині № 21, отримує лікування згідно листа лікарських призначень та перебуває під постійним наглядом лікаря терапевта, лікаря невропатолого та чергового медичного персоналу. Через різке погіршення стану здоров`я підозрюваний має потребу в комплексному до обстеженні у профільних спеціалістів, а саме у лікаря алерголога - пульмонолого в умовах закладів МОЗ.

Разом з тим, дані про стан здоров`я підозрюваного існували на день продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та не могли визнаватись новими або такими, що свідчать про суттєві зміни в бік погіршення.

У контексті цього блоку доводів сторони захисту, апеляційний суд зазначає таке. У 2000 році Комітет ООН з економічних, соціальних і культурних прав видав Загальний коментар № 14 (E/C.12/2000/4), в якому розглядались «суттєві питання, що виникають під час виконання Міжнародного пакту про економічні, соціальні та культурні права» щодо статті 12 і «права на найвищий досяжний рівень здоров`я». Пункт 9 Загального коментаря містить більш чітке, оперативне формулювання щодо прав і свобод, включених до права на здоров`я. Містить пряме роз`яснення, що «право на здоров`я не слід розуміти як право бути здоровим». Більше того, добре здоров`я не може бути забезпечене державою, а держава не може забезпечити захист від усіх можливих причин поганого самопочуття людини. Натомість право на здоров`я формулюється як набір прав і свобод, які враховують біологічні та соціальні умови людини, а також наявні ресурси держави.

Апеляційний суд вважає, що в умовах слідчого ізолятору особі яка тримається під вартою може бути надана належна кваліфікована медична допомога, а дані про стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 станом на час розгляду клопотання сторони захисту не свідчили про те, що це є беззаперечною підставою для зміни йому запобіжного заходу.

Щодо наявності у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, роботи, а також наявності свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, які, на думку захисту свідчать про відсутність ризику незаконного переховування, апеляційний суд їх відхиляє, оскільки такі обставини існували під час обрання підозрюваному запобіжного заходу, а тому не є підставою для його зміни.

Крім цього, висновки слідчого судді про вкрай мінімальні ризики того, що ОСОБА_7 , може незаконно впливати на свідків, у даному кримінальному провадженні,не ґрунтуються на вимогах законодавства, оскільки слідчі дії ще тривають, в тому числі на теперішній час у кримінальному провадженні не встановлено та не допитано всіх свідків, покази яких мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, а також вони не допитані в судовому засіданні. Таким чином, ОСОБА_7 , перебуваючи не під вартою, може здійснювати вплив на вказаних осіб з метою зміни їх показів чи відмову від них.

Решту доводів апеляційний суд не може оцінити у межах розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу та констатує, що вони зводяться до незгоди з ухвалою слідчого судді від 27.02.2024 року про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою. Окремо колегія судів зазначає, що єдиною процесуальною реакцією на таку незгоду може бути виключно реалізація конституційного принципу апеляційного оскарження рішення суду, яке стороною захисту не було використано.

Відтак, колегія суддів вважає, що встановлені ухвалою від 27.02.2024 року ризики, а саме переховування ОСОБА_7 від органу досудового розслідування/суду та незаконний вплив на свідків не втратили свою актуальність та продовжують існувати, а стороною захисту не надано доказів на їх спростування чи зменшення.

Пункт 2 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Разом з тим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

У зв`язку з тим, що оскаржувана ухвала слідчого судді від 10.04.2024 року не відповідає п.1 ч.1 ст. 411 КПК України, вона підлягає скасуванню із постановленням нової ухвали.

Водночас, ухвалюючи нову ухвалу, колегія суддів не може постановити рішення по суті клопотання захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_7 , оскільки на час апеляційного розгляду строк дії запобіжного заходу, встановлений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 10.04.2024 року вже сплив та відносно підозрюваного на теперішній час не діє жодний запобіжний захід.

Отже, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням нової ухвали про залишення без розгляду клопотання захисників.

Керуючись ст.ст. 24, 177-179, 194, 201, 309, 370, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_8 про закриття провадження за апеляційною скаргою прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 10.04.2024, якою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, змінено застосований запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_7 залишити без розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4