ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в режимі

відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження № 0000355 за апеляційною скаргою прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2023 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Дніпропетровськ, громадянка України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима, останній раз:

- 25.08.2021 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 місяців арешту,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

Встановила:

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок щодо ОСОБА_9 змінити в частині призначення покарання з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, вважати ОСОБА_9 засудженою до покарання за ч. 1 ст. 126 КК України у виді 100 годин громадських робіт; в іншій частині вирок залишити без змін.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що відповідно до ч. 1 ст. 57 КК України покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого.

Проте з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_9 на час ухвалення вироку була особою, яка офіційно не працевлаштована, тому такий вид покарання, як виправні роботи, до неї не може бути застосовано.

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2023 року ОСОБА_9 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, та призначено покарання у виді 8 місяців виправних робіт з відрахуванням 20 відсотків заробітку в дохід держави.

За обставин, викладених у вироку, ОСОБА_9 17.07.2023 року приблизно о 17.40 годин перебувала у приміщенні клініки «Стоматологія Н+», що розташована за адресою: м. Дніпро, пр. Петра Калнишевського, 36, де також перебував раніше їй невідомий потерпілий ОСОБА_10 .

В той же день та час, перебуваючи у вказаній клініці, у ОСОБА_9 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з потерпілим, виник умисел на заподіяння останньому фізичного болю.

Реалізуючи свій умисел, перебуваючи у приміщенні вказаної клініки, ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, бажаючи їх настання, знаходячись у безпосередній близькості до потерпілого ОСОБА_10 , а саме на відстані витягнутої руки, завдала не менше двох ударів своєю правою та лівою ногою в область ніг потерпілого ОСОБА_10 , чим завдала останньому фізичного болю і не спричинила тілесних ушкоджень.

Кримінальне провадження розглянуто в порядку ст.382 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги прокурора, захисника, який просив ухвалити рішення на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Правильність кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_9 за кримінальним законом та доведеність її вини в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, при призначенні ОСОБА_9 покарання за ч.1 ст.126 КК України заслуговують на увагу.

Як вбачається з резолютивної частини вироку, ОСОБА_9 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначено покарання у виді 8 місяців виправних робіт з відрахуванням 20 відсотків заробітку в дохід держави.

Між тим, згідно із ч. 1 ст. 57 КК України, покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.

З матеріалів кримінального провадження вбачається та судом першої інстанції встановлено, що обвинувачена ОСОБА_9 офіційно не працевлаштована, тому такий вид покарання як виправні роботи, відповідно до ч. 1 ст. 57 КК України, до неї не може бути застосовано.

Однак, суд першої інстанції порушив вказані вимоги закону, оскільки призначив ОСОБА_9 покарання за ч.1 ст.126 КК України у виді 8 місяців виправних робіт з відрахуванням 20 відсотків заробітку в дохід держави, у зв`язку з чим неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для зміни судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Пункт 3 частини 1 статті 413 КПК України передбачає, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою, зокрема, зміну судового рішення, є неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Враховуючи те, що судом було допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, вирок суду підлягає зміні, а апеляційна скарга прокурора задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 - задовольнити.

Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_9 в частині призначеного покарання - змінити.

Вважати ОСОБА_9 засудженою за ч.1 ст. 126 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4