Справа № 346/400/21
Провадження № 1-кп/346/105/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі: судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия кримінальне провадження № 0000666 від 22 серпня 2020 року про обвинувачення :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та зареєстрованої в АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_2 , громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не одруженої, на утриманні дев`ятеро неповнолітніх дітей, раніше судимої 06 травня 2021 року вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області за ст. 185 ч. 3 КК України до трьох років позбавлення волі, звільненої на підставі ст. 79 КК України від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном один рік шість місяців, ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 листопада 2022 року звільнена від відбування призначеного покарання після закінчення іспитового строку, депутатом не обиралась,

- за ст. 185 ч. 3 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Макула вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане із проникненням у житло.

Так, обвинувачена 21 серпня 2020 року близько 11:00 год. перебуваючи на території господарства ОСОБА_5 , що в АДРЕСА_3 , переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, через незачинені на ключ двері проникла до приміщення літньої кухні, де у кухонній шафі знайшла ключ від вхідних дверей житлового будинку за тією ж адресою та діючи умисно усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання з метою таємного викрадення чужого майна відчинила вказаним ключем вхідні двері житлового будинку та проникнувши всередину, таємно викрала належні потерпілій грошові кошти в сумі 1 000, 00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 21 серпня 2020 року становить 27 480, 00 грн та 13 000, 00 гривень.

Надалі викраденим розпорядилася на власний розсуд чим спричинила потерпілій майнову шкоду на загальну суму 40 480, 00 грн.

Обвинувачена Макула свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнала у повному обсязі та дала показання, що того дня із спільними знайомими на автомобілі проїжджала через Коломийський район. Заїхавши у с. Торговицю зайшли у одне із господарств і усвідомивши відсутність господарів, з ціллю крадіжки проникла у будинок відкривши знайденим ключем вхідні двері і звідти викрала вказану суму грошей.

На даний час нею частково відшкодовано потерпілій майнову шкоду в сумі 13 000 грн.

Просить суд взяти до уваги, що у неї на вихованні перебуває дев`ятеро малолітніх дітей, в зв"язку з чим вона відчуває скрутне матеріальне становище, що і призвело до скоєння крадіжки та не карати суворо.

Потерпіла в судове засідання тривалий час не не з`являється, про час і місце розгляду справи судом постійно повідомляється. В телефонній розмові пояснила, що через стан здоров`я та матеріальне становище не має можливості прибути в судове засідання та не заперечує щодо розгляду справи в її відсутності, про що також подавала письмову заяву. Вказала, що заподіяну шкоду їй відшкодовано частково. Щодо міри покарання просить суд обвинувачену суворо не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні не досліджувались інші зібрані у кримінальному провадженні докази, оскільки, за згодою учасників процесу, дослідження останніх визнано недоцільним, так як фактичні обставини справи ніким не оспорюються і у суду відсутні сумніви щодо добровільної позиції учасників судового провадження, яким роз`яснено, що у такому випадку вони позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у житло.

Відповідно до ч. 2 ст. 50, ст. 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення осіб, які вчинили злочин, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо конкретного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов"язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом"якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчиненню нових злочинів.

У п. 3 постанови зазначено, що суди, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб вчинення, кількість епізодів, характер і ступінь тяжкості наслідків тощо).

При обранні покарання обвинуваченій, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про її особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій суд вважає - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування збитків, наявність на утриманні дев`ятьох малолітніх дітей, думку потерпілої, яка не наполягає на суворому покаранні.

Так, за змістом ст. 65 КК України при призначенні покарання суд має враховувати не лише межі, встановлені в санкції особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, а також і відповідні положення Загальної частини Кримінального кодексу України.

Долученими до матеріалів провадженнями копіями витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження обвинувачена є матір`ю чотирьох дітей до семи років, та п`ятьох малолітніх дітей, тому суд вважає, що призначаючи покарання обвинуваченій до неї слід застосувати положення ст. 79 КК України, що на думку суду буде достатнім для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів.

Витрати за проведення експертиз стягнути з винуватої особи.

Речовими доказами розпорядитися за належністю, згідно ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 392-395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання - чотири роки позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 06 травня 2021 року більш суворим покаранням, призначеним цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. Зарахувати у відбування покарання, відбуте покарання у вигляді трьох років позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном один рік шість місяців.

На підставі ст. 79 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання із випробуванням із встановленням іспитового строку два роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 79, ч.1 ст. 76 КК України покласти на засуджену такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 3 105,55 грн. витрат за проведення експертиз у кримінальному провадженні.

Речові докази після набрання вироком законної сили :

- слід пальця руки та циліндричний механізм замка, поміщені в кімнату зберігання речових доказів Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області - знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1