Номер провадження: 11-сс/813/353/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

власник майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09 січня 2024 року про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001520, внесеного до ЄРДР 15 листопада 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України,-

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_9 , та накладено арешт на майно, вилучене у ході проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A13» в корпусі чорного кольору з imei1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , з поміщеною в нього сімкартою з номером: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що є достатньо підстав вважати, що зазначені речі містять відомості про обставини вчинення злочину.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, власник майна ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвала слідчого судді постановлена за неповного з`ясування обставин справи, арешт накладено безпідставно та необґрунтовано, виходячи з наступного:

- порушені процесуальні строки подачі та розгляду клопотання про арешт майна;

- власник майна не був повідомлений про дата та час розгляду клопотання.

На підставі наведеного, апелянт просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити у нову ухвали, якою відмовити у задоволені клопотання слідчого про арешт майна.

Позиції учасників судового розгляду.

Власник майна підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Приписами ч. 1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, ч. 2 вказаної норми встановлює, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

На підставі аналізу змісту клопотання слідчого про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження № 0001520, внесеного до ЄРДР 15 листопада 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, слідчий визначив метою накладення арешту на мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A13» в корпусі чорного кольору з imei1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , вилучений 06.01.2024 року у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , його збереження як речового доказу.

Відповідно до клопотання про арешт майна, 14.11.2023 року о 19:20 годин до чергової частини Відділу поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення 102 про те, що 14.11.2023 року о 19.20 годин за адресою: АДРЕСА_2 виявлено труп жінки, встановлену як гр. ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з явними ознаками насильницької смерті.

Під час досудового розслідування в порядку ст. 40 КПК України було надано доручення СКП відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області. Так, при відпрацювання доручення Співробітниками СКП було встановлено осіб, які імовірно причетні до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, або можуть володіти відомостями про вчинення вказаного кримінального правопорушення, зокрема, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка може проживати за адресою: АДРЕСА_1 .

Надалі, 06.01.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.12.2023 року (а.с. 16-17) було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено наступні предмети: Мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A13» в корпусі чорного кольору з imei1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 (а.с.18-22,46).

У подальшому постановою слідчого від 06.01.2024 року вищезазначене виявлене та вилучене майно було визнано речовим доказом.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на зазначене, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що мобільний телефон, який виявлені у ході проведення санкціонованого обшуку, має доказове значення та є достатні підстави вважати, що збереження цього речового доказу необхідно для здійснення належного досудового розслідування кримінального провадження, оскільки може містити листування щодо обставин вказаного кримінального правопорушення, з огляду на те, що ОСОБА_7 являється рідною сестрою підозрюваного ОСОБА_11 , який у період з 12.11.2023 року по 15.11.2023 року перебував за місцем проживання своєї сестри за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, 06.12.2023 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси задоволено клопотання слідчого - надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання, виявлення та подальшого вилучення, зокрема, мобільних телефонів, планшетів, комп`ютерної техніки, обчислювальної техніки та електроніки, всіх інших можливих засобів зв`язку.

Ураховуючи дискреційне право слідчого вирішувати чи вилучати виявлене під час обшуку майно, а також те, що ухвалою слідчої судді прямо надано дозвіл на відшукання вказаного майна, то слідчий суддя мав повне право на прийняття рішення щодо арешту вилученого майна.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що слідчий пропустив строк, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України, для звернення з клопотання про арешт майна, апеляційний суд відхиляє, виходячи з наступного.

Статтею 116 КПК України визначено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Водночас, згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України підлягає поновленню за клопотанням заінтересованої особи процесуальний строк, пропущений із поважних причин.

Так, відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як вбачається з клопотання слідчого 06.01.204 року у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено наступні предмети: Мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A13» в корпусі чорного кольору з imei1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 .

У свою чергу, 08.01.2024 року до канцелярії Приморського районного суду м. Одеса надійшло клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_9 , про арешт майна, яке оскаржуваною ухвалою було задоволено.

З огляду на викладене, апеляційний суд констатує, що органом досудового розслідування дотримано строк, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України, для звернення з клопотання про арешт майна.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими посилання апелянта відносно порушень вимог ст. 172 КПК України та розгляду клопотання без повідомлення власника майна, оскільки у своєму клопотанні слідчий порушував питання щодо розгляду клопотання за відсутності власників майна.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідно до ст. 170 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини кримінального провадження, беручи до уваги, що обмеження права власності є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження, є правові підстави для арешту майна, тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Апеляційний суд звертає увагу, що обраний судом захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, обумовлений метою проведення досудового розслідування, його межі у часі окреслені строками, які в свою чергу чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України.

Разом з цим, у подальшому власник майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту і вилучене майно йому буде повернуто згідно положень ст. 174 КПК України.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та апеляційним судом не встановлено.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу, що слідчим суддею у п`ятому абзаці мотивувальній частині ухвали допущено очевидно технічну описку у даті проведення обшуку, у зв`язку з чим вважає за необхідне рекомендувати слідчому судді виправити вказану описку.

Приписами п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 98, 170-173, 370, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09 січня 2024 року про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001520, внесеного до ЄРДР 15 листопада 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України,- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4