Справа № 950/1742/24
Провадження № 1-кс/950/280/24
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2024 року м. Лебедин

Слідчий суддя Лебединського районного суду Сумської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції № 3 (м. Лебедин) Сумського районного управління поліції ГУ НП в Сумській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Лебединського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000172, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

10.06.2024 слідчому судді надійшло клопотання слідчого, погоджене прокурором, про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000172 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчий просить накласти арешт на вилучені два мідних проводи без ізоляції. Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділенням ВП № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУ НП в Сумській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000172 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

На обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначає, що 07.06.2024 ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції два мідних проводи без ізоляції. Зазначені проводи були оглянуті та визнані речовими доказами, оскільки містять ознаки речових доказів, можуть бути використані як доказ фактів та обставин, які встановлюються під час досудового розслідування так як є підстави вважати, що особа, яка вчинила крадіжку кабелю ВВГ 2 х 2,5 обпалила ізоляцію указаного проводу, яку в подальшому продала, а вилучені 07.06.2024 проводи є залишками викраденого кабелю.

Слідчий вказує на те, що перелічене вище майно визнано речовими доказами та може бути використане як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому є необхідність накладення арешту на таке майно.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що на підставі ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків, виходячи із наступного.

Так, як свідчить витяг із Єдиного реєстру досудових розслідувань, 04.06.2024 до реєстру внесено відомості за № 0000172 за фактом того, що на початку жовтня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в господарстві на АДРЕСА_1 , скоїв крадіжку мідного кабелю марки ВВГ 2 х 2,5, завдавши збитків ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на суму 1000,00 грн.

Крім того, відповідно до копії протоколу огляду місця події від 07.06.2024, ОСОБА_4 добровільно видав біля господарства АДРЕСА_2 «два проводи, довжиною близько 5 м кожен, які знаходяться один біля одного та зігнуті в декілька разів. Вказаний мідний провід вилучено до ВП № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУ НП в Сумській області».

У подальшому, постановою слідчого від 07.06.2024 речовими доказами визнано «два мідні проводи без ізоляції».

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Слідчий суддя вказує на те, що клопотання не містить підстав, мети та обґрунтування необхідності арешту майна.

Крім того, клопотання не містить конкретних ідентифікуючих ознак майна на яке необхідно накласти арешт, зокрема у витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань зазначено про крадіжку у ОСОБА_6 мідного кабелю марки ВВГ 2 х 2,5. Натомість у протоколі огляду місця події від 07.06.2024 зазначено про вилучення двох проводів, довжиною близько 5 м кожен, а у постанові слідчого мова іде про мідні проводи без ізоляції.

Слідчим також не зазначено чи є такі проводи кабелем НОМЕР_1 , які їх характеристики (довжина, матеріал, кількість жил тощо).

Також слідчим не зазначено хто є власником такого майна, його контактних даних (номеру телефону, адреси електронної пошти). Вказане позбавляє слідчого суддю можливості у строк, передбачений ст. 172 КПК України, розглянути подане клопотання.

Також, як свідчать матеріали, додані до клопотання, два проводи, довжиною близько 5 м кожен, були вилучені в ході огляду місця події, однак слідчий не зазначає чи має таке майно статус тимчасово вилученого.

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин.

Керуючись ст. ст. 170-172 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Лебединського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000172, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України повернути прокурору Лебединського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Для усунення недоліків клопотання встановити сімдесят дві години.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7