Провадження №1-кп/337/230/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року Колегія суддів Хортицького районного суду міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 04.01.2024 року за №0000023, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який не є особою, щодо якої, згідно ст. 480 КПК України передбачений особливий порядок кримінального провадження,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

06 липня 2023 року громадянин України ОСОБА_7 , перебуваючи на території Російської Федерації, у м. Краснодар Краснодарського краю, діючи умисно, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, усвідомлюючи, що Російською Федерацією (далі - РФ) розв`язано збройний конфлікт на території України, здійснив перехід на бік ворога шляхом підписання контракту з Міністерством оборони РФ про вступ до лав 71-го гвардійського мотострілкового полку військової частини НОМЕР_1 НОМЕР_2 збройних сил РФ.

Після чого, 08.07.2023 ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем армії РФ був передислокований до АДРЕСА_2 , де проходив військову службу у військовій частині № НОМЕР_3 .

У подальшому, у серпні 2023 року ОСОБА_7 у складі 71-го гвардійського мотострілкового полку військова частина № НОМЕР_2 збройних сил РФ був передислокований до так званої «зони проведення спеціальної військової операції», а фактично на територію суверенної держави Україна до тимчасово окупованих територій Запорізької області, де, діючи умисно, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, діючи в умовах збройного конфлікту, та в умовах оголошеного на території України воєнного стану, приймав безпосередню участь у бойових діях проти підрозділів Збройних сил України, під час яких, у ніч з 24.12.2023 на 25.12.2023 і був взятий у полон поблизу с. Роботине Пологівського району Запорізької області.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що свою вину у пред`явленому обвинувачені визнає повністю. Суду пояснив, що він, будучи громадянином України, проживав у місті Горлівка Донецької області, у 2014 році переїхав мешкати в Іркутську область РФ, де подав заяву на вступ до громадянства Російської Федерації. Заяву про вихід з громадянства України не подавав. Через декілька років він переїхав мешкати до Краснодарського краю РФ, де 06.07.2023 у м. Краснодарі підписав контракт про вступ до лав 71-го гвардійського мотострілкового полку військова частина № НОМЕР_2 збройних сил РФ. В подальшому був направлений до с. Перевальне АР Крим, де з 08.07.2023 протягом місяця на полігоні проходив навчання з військової підготовки. У серпні 2023 року був передислокований у АДРЕСА_3 , де теж проходив навчання та військову підготовку. Після чого йому видали форму, зброю та відправили на бойові позиції. З кінця серпня 2023 року він разом з іншими військовослужбовцями РФ перебували біля м. Токмак Запорізької області, де укріпляли позиції збройних сил РФ, копали окопи. Потім вони змінили позиції та чекали наступу Збройних Сил України. В ніч з 24 на 25 грудня 2023 року біля села Роботине почався бій та обстріл позицій РФ. Він разом з іншими військовослужбовцями збройних сил РФ відстрілювались, проте їх бліндаж закидали гранами. Після цього військовослужбовці ЗС України взяли у полон 6 військовослужбовців РФ, у числі яких був і він.

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_7 вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні за ч.2 ст.111 КК України, суд вважає, що його вина повністю підтверджується сукупністю зібраних у встановленому порядку і безпосередньо досліджених судом допустимих та належних доказів.

Так, судом під час судового розгляду, згідно з положеннями ч.11 ст.615 КПК України, досліджені показання свідка ОСОБА_8 , надані ним 17.01.2024 під час досудового розслідування та зафіксовані засобами відеофіксації. Відтворенням відеозапису допиту цього свідка встановлено, що ОСОБА_8 повідомив, що він є військовослужбовцем, проходить службу в складі 65 ОМБР. 24.12.2023 окремою штурмовою групою спецпризначенців здійснювались штурмові дії, а саме захоплення позицій противника в посадці поблизу с.Роботине Запорізької області, де за попередньою розвідувальною інформацією знаходились окупанти. Після захоплення цих позицій, було взято в полон декілька військовослужбовців РФ. Один з них середнього зросту, приблизно 40-45 років без особливих прикмет, споряджений у броніжелет, каску, військову форму зс РФ. Він може його впізнати. Зі зброї на захоплених позиціях знаходились автомати, кулемет, РПГ.

Крім того, під час судового розгляду, згідно з положеннями ч. 11 ст. 615 КПК України, судом досліджені показання свідка ОСОБА_9 , надані ним 17.01.2024 під час досудового розслідування та зафіксовані засобами відеофіксації, відповідний відеозапис було відтворено в судовому засіданні. Свідок ОСОБА_9 під час допиту повідомив слідчому, що він є військовослужбовцем, проходить службу в складі ЗСУ, займає посаду старшого водія-механіка 65 ОМБР в/ч НОМЕР_4 . 24.12.2023-25.12.2023 окремою штурмовою групою спецпризначенців здійснювались штурмові дії, а саме захоплення позицій противника в посадці поблизу с.Роботине. Напад здійснювався у нічний час. Внаслідок вказаної операції було взято в полон декілька військовослужбовців РФ. За умови пред`явлення фотознімків він зможе їх опізнати.

Крім того, в ході судового розгляду були дослідженні письмові докази, які були зібрані в ході досудового розслідування.

Так, згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.01.2024 (арк.62-66), свідок ОСОБА_8 , серед пред`явлених йому 4 фотознимків чоловічих облич, впізнав на фото №2 ОСОБА_7 , якого 25.12.2023 було взято у полон в районі населеного пункту АДРЕСА_4 під час ведення штурмових дій.

Під час вказаної слідчої дії здійснювалась безперервна відеофіксація, яка записана на DVD-R диск, який долучено до протоколу як додаток, та який був відтворенийта досліджений в ході судового розгляду.

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.01.2024 (арк.70-74), свідок ОСОБА_9 , серед пред`явлених йому 4 фотознимків чоловічих облич, впізнав на фото №2 ОСОБА_7 , якого 25.12.2023 було взято у полон в районі населеного пункту АДРЕСА_4 під час ведення штурмових дій.

Під час вказаної слідчої дії здійснювалась безперервна відеофіксація, яка записана на DVD-R диск, який був долучений до протоколу як додаток, та був відтворенийта досліджений в ході судового розгляду.

Згідно даних, які містяться в протоколі огляду від 17.01.2024 (арк.67-69), слідчим за участі свідка ОСОБА_8 , з метою виявлення та фіксації позицій взяття ОСОБА_7 в полон військовослужбовцями ЗСУ, використовуючи Інтернет-браузер « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у полі пошуку головного меню « ІНФОРМАЦІЯ_2 » було введено критерій пошуку у вигляді запису«карта Запоріжжя», після завантаження даних стосовно подібних сторінок Інтернет сайтів у вищевказаним заголовком, було здійснено перехід на сторінку посиланням з заголовком « ІНФОРМАЦІЯ_3 (Google Мои карты)», після чого відкрилась сторінка, на якій міститься карта Запорізької області. Свідок виконав відмітку на карті (знімок екрану), де приблизно військові ЗСУ взяли ОСОБА_7 в полон - район с. Роботине Запорізької області.

Згідно даних, які містяться в протоколі огляду від 17.01.2024 (арк.75-77), слідчим за участі свідка ОСОБА_9 , з метою виявлення та фіксації позицій взяття ОСОБА_7 в полон військовослужбовцями ЗСУ, використовуючи Інтернет-браузер « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у полі пошуку головного меню «Google» було введено критерій пошуку у вигляді запису«карта Запоріжжя», після завантаження даних стосовно подібних сторінок Інтернет сайтів з вищевказаним заголовком, було здійснено перехід на сторінку з заголовком « ІНФОРМАЦІЯ_3 (Google Мои карты)», після чого відкрилась сторінка, на якій міститься карта Запорізької області. Свідок виконав відмітку на карті (знімок екрану), де приблизно військові ЗСУ взяли ОСОБА_7 в полон - район с. Роботине Запорізької області.

Згідно даних, які містяться в протоколі огляду від 23.01.2024 (арк.57-61), слідчим за участі підозрюваного ОСОБА_7 , у присутності захисника ОСОБА_6 , з метою виявлення та фіксації позицій взяття ОСОБА_7 в полон військовослужбовцями ЗСУ, використовуючи Інтернет-браузер « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у полі пошуку головного меню «Google» було введено критерій пошуку у вигляді запису«карта Запоріжжя», після завантаження даних стосовно подібних сторінок Інтернет сайтів з вищевказаним заголовком, було здійснено перехід на сторінку з заголовком « ІНФОРМАЦІЯ_3 (Google Мои карты)», після чого відкрилась сторінка, на якій міститься карта Запорізької області. ОСОБА_7 на карті (знімок екрану) виконав відмітку, де приблизно військові ЗСУ взяли його в полон - район с. Роботине Запорізької області. DVD-R диск, який долучено до протоколу огляду, був відтворенийта досліджений в ході судового розгляду.

Згідно даних, які містяться в протоколі огляду від 25.01.2024 (арк.88-92), за участі спеціаліста ОСОБА_10 , слідчим оглянуто інформацію в мережі Інтернет, розміщену на сайті ІНФОРМАЦІЯ_4 , що є загальнодоступною енциклопедією з вільним контентом на багатьох поширених в сучасному світі мовах. У ході огляду зазначеного сайту було здійснено перехід за посиланням, яке розміщено на вищезазначеному сайті: ІНФОРМАЦІЯ_5, де знаходяться відомості, що стосуються існування та функціонування«71 гвардійського мотострілкового полка», зокрема, історія створення, роки існування, тип та функції, а також про його участь у вторгненні РФ в Україну. Після огляду вказаної інформації, її зміст було зафіксовано на скріншотах та здійснено повне збереження Web-сторінки. Папка із назвою: «71-полк» записана на матеріальний носій інформації - диск DVD-R, який долучено до протоколу як невід`ємний додаток, та який був відтворенийта досліджений в ході судового розгляду.

Згідно даних, які містяться в протоколі огляду від 05.01.2024 (арк.79-83), об`єктом огляду є інформація, розміщена на каналах у месенджері «Telegram», в ході якого виявлено телеграм-канал « ІНФОРМАЦІЯ_6 », розміщений за посиланням: Telegram:Contact ОСОБА_11 , на якому міститься публікація від 27.12.2023 о 11 год. 39 хв. ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ) з текстом наступного змісту (мовою оригіналу): « ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 г.Краснодар,71-й гвардейский мотострелковый полк. Военнопленный.» та розміщений відеозапис з ОСОБА_7 . З метою збереження отриманих даних та недопущення видалення інформації з мережі Інтернет, здійснено архівування та повне збереження оглянутих Web-сторінок, які записані на DVD-R диск, який є додатком до протоколу огляду та який був відтворенийта досліджений в ході судового розгляду.

24.01.2024 начальник ІНФОРМАЦІЯ_9 , на запит СВ УСБУ в Запорізькій області, листом повідомив, що після взяття у полон військовослужбовця зс РФ ОСОБА_7 , у останнього вилучено: камуфляжну куртку військовослужбовця РФ, камуфляжні штани військовослужбовця РФ, які одночасно були направлені до СВ Управління СБУ в Запорізькій області (арк.99).

Згідно з протоколом огляду від 24.01.2024 (арк.100-101), слідчим проведено огляд речей, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_9 та були вилучені у військовополоненого ОСОБА_7 , а саме: камуфляжних штанів та камуфляжної куртки темно-зеленого кольору, які ззовні схожі на військову камуфляжну форму збройних сил РФ.

Постановою слідчого від 24.01.2021 вказані речі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні (арк.102-103).

24.01.2024, на виконання доручення слідчого від 04.01.2024, начальником 4 відділу 5 управління Департаменту військової контррозвідки СБУ надано інформацію стосовно громадянина України ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме документи що посвідчують особу останнього: стан копію паспорту громадянина РФ на ім`я ОСОБА_12 (рос.мовою), скан копію закордонного паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_14 та довідки щодо проходження військової служби в/ч НОМЕР_3 МО РФ (арк.52-56).

Згідно з протоколом огляду від 24.01.2024 (арк.84-87), проведено огляд інформації, яка розміщена в мережі Інтернет, що стосується дійсності громадянства України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зокрема, в ході огляду офіційного сайту Державної міграційної служби України за адресою посилання: « ІНФОРМАЦІЯ_10 », за допомогою електронного сервісу: «Перевірка недійсних документів» та після введення даних паспорту громадянина України, а саме серії - «ЕР» та номеру документу - « НОМЕР_5 », що належить ОСОБА_7 , виявлено відомості: «Документ: Паспорт громадянина України серія ЕР номер НОМЕР_5 - Інформація про визнання недійсним документ в базах даних ДМС відсутня». Таким чином, проведеним оглядом встановлена відсутність інформації щодо визнання недійсності паспорта громадянина України ОСОБА_7 . Паспорт громадянина України ОСОБА_7 є дійсним, припинення громадянства у вигляді його втрати або виходу із громадянства ОСОБА_7 відсутнє.

Згідно з протоколом огляду від 26.01.2024 (арк.93-98), слідчим за участі ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 проведено огляд фотокопії: паспорта громадянина РФ на ім`я ОСОБА_7 , номер: НОМЕР_6 , виданий ГУ МВД Росії в Іркутській області, дата видачі: 25.01.2021; паспорта громадянина України для виїзду за кордон, який виданий на ім`я ОСОБА_7 , серія НОМЕР_7 , номер НОМЕР_5 , виданий органом: №1423, дата видачі 12.12.2012; довідки від 28.08.2023 №909, виданої начальником штаба військової частини НОМЕР_2 (71 мсп) Міністерства оброни РФ рядовому ОСОБА_7 про те, що він проходить воїнську службу у в/ч НОМЕР_2 , з 08.08.2023 приймає участь у «спеціальній військовій операції на території ДНР, ЛНР та України»; довідки від 24.07.2023 №549, виданої начальником військової частини - полова пошта НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_7 про укладання з ним контракту з 06.07.2023 по 05.07.2024. В ході проведення огляду, після ознайомлення із вказаними фотокопіями документів, ОСОБА_7 повідомив, що паспорта дійсно його, довідки йому видавали як військовослужбовцю зс РФ, їх оригінали знаходяться в Краснодарському краї.

Під час вказаної слідчої дії здійснювалась відеофіксація, яка записана на DVD-R диск, який долучено до протоколу як додаток, був відтворенийта досліджений в ході судового розгляду.

Згідно з даними особової карти ОСОБА_7 з Державної міграційної служби України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , документований паспортом громадянина України: НОМЕР_9 , виданий 03.03.1998 Ц-Міським РВ Горлівського МУ УМВС України в Донецькій області та паспортом громадянина України для виїзду за кордон: НОМЕР_10 , виданий: 12.12.2012 органом видачі: №1423 (арк.106-107).

Водночас слід зазначити, щонадані стороною обвинувачення такі матеріали та процесуальні документи, як: витяг з ЄРДР, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, постанову про призначення групи слідчих, постанову про призначення групи прокурорів, постанову про доручення проведення слідчих (розшукових) дій, суд не покладає в обґрунтування даного вироку в якості доказів вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, оскільки за своїм змістом вказані документи не містять ознак доказів, що мають значення для вирішення кримінального провадження, а лише засвідчують відповідність окремих проведених слідчих та процесуальних дій вимогам закону та належними особами.

Крім того, судом визнано загальновідомим і таким, що не потребує доказуванню в межах даного провадження, що тимчасова окупація з боку РФ частини території України, яка розпочалася із збройного конфлікту, викликаного РФ агресією, починаючи з 20 лютого 2014 року та повномасштабного вторгнення РФ на територію України 24 лютого 2022 року, а також анексія з боку РФ частини території України є загальновідомими фактами, які за хронологією подій: а) констатовані нормативними, хоча і засудженими з точки зору міжнародного права, актами РФ, а також «нормативними актами» самопроголошених суб`єктів на території України, законність яких не визнається державою Україна, проте прийнятих судом у даному випадку до уваги, оскільки вирішується питання про відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, внаслідок якого були прийняті такі акти; б) встановлені національними нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для застосування на території України; в) засуджені міжнародними актами колективного реагування, - а відтак ці факти не потребують окремого судового доказування.

Також не потребує доказуванню, що 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому дія якого неодноразово продовжувалась, і який продовжує існувати станом на час ухвалення цього вироку.

Дослідивши всебічно, повно, об`єктивно та неупереджено всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожний із зазначених доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового провадження.

При цьому суд вважає, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню було проведено уповноваженими посадовими особами з дотриманням правил та процедур, встановлених для проведення слідчих дій. У суду немає сумнівів в його об`єктивності та достовірності, а добуті в його ході докази є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою, і в достатній мірі підтверджують вину обвинуваченого в скоєнні вказаного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим суд приймає їх за основу при постановленні даного вироку.

Жодних доводів щодо неналежності та недопустимості вищевказаних доказів сторона захисту в ході судового розгляду не заявляла.

При ухваленні вироку суд бере до уваги показання самого обвинуваченого ОСОБА_7 , зокрема, в частині добровільного підписання ним 06.07.2023 контракту про проходження військової служби в зс РФ, перебування в складі збройних сил РФ на тимчасово окупованій території України, участь у навчаннях з військової підготовки, спрямованих на закріплення бойових навичок застосування озброєння, виконання наказів військового керівництва в районі прямих бойових дій біля АДРЕСА_4 , де після штурмових дій Збройними Силами України було захоплені їх позиції та він потрапив у полон.

При цьому, такі показання обвинуваченого узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - військовослужбовців ЗСУ, які повідомили суду про обставини взяття обвинуваченого в полон в ніч з 24.12.2023 на 2512.2023 біля АДРЕСА_4 , після проведення в цьому районі бойових дій між ЗСУ та зс РФ, в склад яких входив обвинувачений.

Показання вказаних свідків є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, сумнівів у достовірності та правдивості вказаних показань у суду немає.

Покази свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 також узгоджуються з даними, які містяться у протоколахпред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.01.2024, відповідно до яких вони впізнали серед пред`явлених їм фото ОСОБА_7 , який вночі 25.12.2023 був взятий у полон під час виконання ними службових обов`язків з оборони України, а саме під час штурмових дій поблизу с.Роботине Запорізької області.

Крім того, вина ОСОБА_7 підтверджується іншими дослідженими судом письмовими доказами, зокрема:протоколами огляду від 23.01.2024 за участі обвинуваченого ОСОБА_7 та від 17.01.2024 за участі свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а саме огляду в мережі Інтернет карти Запорізької області, на якій вони вказали місце, де було взято у полон ОСОБА_7 - АДРЕСА_4 ; протоколом огляду від 25.01.2024 в мережі Інтернет інформації щодо існування та функціонування«71 гвардійського мотострілкового полка», у т.ч. про його участь у вторгненні в Україну; протоколом огляду від 05.01.2024 інформації, розміщеної на телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_6 » про взяття у полон ОСОБА_7 ; протоколом огляду від 24.01.2024 речей, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_9 та які були вилучені у військовополоненого ОСОБА_7 , а саме: камуфляжних штанів та камуфляжної куртки темно-зеленого кольору, які ззовні схожі на військову камуфляжну форму збройних сил РФ; протоколом огляду від 24.01.2024 інформації на офіційному сайті ДМС України щодо дійсності громадянства України ОСОБА_7 ; протоколом огляду від 26.01.2024 фотокопії паспорта громадянина РФ, паспорта громадянина України для виїзду ОСОБА_7 , а також довідок, виданих ОСОБА_7 від 28.08.2023 №909 та від 24.07.2023 №549 про проходження ним військової служби в зс РФ; даними особової карти ОСОБА_7 з Державної міграційної служби України про документування його паспортом громадянина України та паспортом громадянина України для виїзду за кордон.

Суд вважає вказані докази належними і допустимими, оскільки вони зібрані в установленому законом процесуальному порядку, та в достатній мірі підтверджують обставини протиправних діянь, як вони викладені в обвинувальному акті, та винуватість в них ОСОБА_7 .

Отже, сукупністю досліджених доказів поза розумним сумнівом підтверджується те, що ОСОБА_7 , будучи громадянином України, в умовах воєнного стану, діючи умисно, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, добровільно перейшов на бік ворога, шляхом укладання контракту про проходження військової служби в зс РФ та вступу на військову службу до лав 71-го гвардійського мотострілкового полку в/ч № НОМЕР_2 зс РФ. Після чого, будучи військовослужбовцем зс РФ, був передислокований до АДРЕСА_2 , де проходив службу у військовій частині № НОМЕР_3 , а в подальшому у серпні 2023 року у складі 71-го гвардійського мотострілкового полку в/ч № НОМЕР_2 зс РФ був передислокований на тимчасово окуповану територію Запорізької області, зокрема, на територію Пологівського району Запорізької області, де приймав безпосередню участь у бойових діях проти підрозділів ЗСУ, під час яких у ніч з 24.12.2023 на 25.12.2023 був взятий в полон поблизу АДРЕСА_4 .

Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним, що своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.111 КК України, а саме державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинене в умовах воєнного стану, у скоєнні якого суд визнає його винуватим.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який належить до категорії особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України. Такі злочини є найбільш суспільно небезпечними посяганнями. Їх родовим об`єктом є суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, конституційний лад, суверенітет, територіальну недоторканість, обороноздатність, тобто основи національної безпеки України. Іншими словами, родовим об`єктом цих злочинів є суспільні відносини, що забезпечують саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної, соціальної і правової держави.

Також суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше не судимий, під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебуває, одружений та має неповнолітню доньку 2016 року народження (зі слів обвинуваченого).

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлені.

Наявність у обвинуваченого щирого каяття та активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, на що звертає увагу захисник обвинуваченого, на думку суду, є сумнівним.

Всупереч доводам захисника, ОСОБА_7 під час судового розгляду не висловив будь-якого щиросердного розкаяння та жалю з приводу своїх злочинних дій.

На переконання суду саме по собі визнання своєї провини ще не означає, що особа стала на шлях виправлення і що її зізнання стало результатом тривалого роздуму і впертої внутрішньої боротьби, свідчить про рішучість стати на шлях виправлення, самоосуд свого вчинку. Щире каяття є відвертою негативною оцінкою винним своєї злочинної поведінки. Стан щирого каяття, крім визнанням тих обставин, які йому ставляться в провину, характеризується також тим, що обвинувачений справді засуджує свій вчинок.

Проте, даних про таку оцінку своїх дій обвинуваченим матеріали кримінального провадження не містять та судом таких обставин не встановлено.

Крім того, під активним сприянням слідству слід вважати надання особою органу досудового розслідування будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи, при цьому таке сприяння має бути активним та певною мірою ініціативним.

В той же час, захисник обвинуваченого не зазначив, які саме дії ОСОБА_7 слід розцінити як активне сприяння розкриттю злочину, а матеріали кримінального провадження не містять даних про повідомлення обвинуваченим органам досудового розслідування таких обставин злочину, які б не були встановлені ними на підставі показів свідків та інших доказів. Саме лише визнання власної винуватості і підтвердження інформації, встановленої компетентними органами, не є активним сприянням розкриттю злочину.

Відтак, поведінка обвинуваченого ОСОБА_7 під час досудового розслідування та під час судового розгляду не свідчить про його активне сприяння розкриттю злочину та щирий жаль з приводу вчинених дій та їх осуд.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом також не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, дотримуючись принципу співмірності та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначити покарання у вигляді позбавлення волі, яке слід обрати в межах строку, визначеного санкцією ч.2 ст.111 КК України, із застосуванням додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

При цьому, з огляду на вчинення ОСОБА_7 суспільно-небезпечного кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ національної безпеки України, а також відсутність обставин, передбачених ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, суд, при призначенні покарання не вбачає підстав для застосування положень ст. 69 КК України.

Призначення вказаного покарання ОСОБА_7 , на переконання суду, є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним та іншими особами кримінальних правопорушень, а також буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєного, обставинам кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, а також не тільки меті покарання, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.

Заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід обвинуваченому у межах даного кримінального провадження не застосовувалися.

Водночас, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 був взятий в полон у ніч з 24.12.2023 на 25.12.2023, після чого тримався у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» в очікуванні суду.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

За приписами ч.6 ст.4 даного Закону, під час дії воєнного стану в Україні у зв`язку з неможливістю доставлення військовополонених безпосередньо до табору для тримання військовополонених, з метою забезпечення їхнього життя та здоров`я такі особи можуть тимчасово перебувати у дільницях для тримання військовополонених, утворених у слідчих ізоляторах Державної кримінально-виконавчої служби України.

Такі висновки узгоджуються із положеннями ч.2 ст.103 Женевської конвенції про поводження з військовополоненими, згідно з якими будь-який період перебування військовополоненого під вартою в очікуванні суду віднімають від загального строку покарання, призначеного військовополоненому, та беруть до уваги під час винесення вироку

Таким чином строк відбування покарання, призначеного ОСОБА_7 за даним вироком, слід рахувати з 24.12.2023.

Питання про речові докази підлягає вирішенню судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, та призначити йому покарання за даною статтеюу вигляді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з 24 грудня 2023 року.

Речові докази -камуфляжну куртку, камуфляжні штани військовослужбовця РФ, які передані на відповідальне зберігання до камери речових доказів СВ УСБУ в Запорізькій області - знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той же строк з моменту отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

ОСОБА_3