Справа № 278/1046/24
В И Р О К

Іменем України

14 березня 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Марково Лісозаводськ міського округу Приморського краю Російської Федерації, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК),

в с т а н о в и в:

26 лютого 2024 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 000096.

З угоди вбачається, що 07 лютого 2024 року близько 18 год. ОСОБА_4 проходив поблизу будинку АДРЕСА_3 , де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій умисел, в цей же день, час та місці ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, зі сторони огороду підійшов до вищевказаного будинку, де, застосувавши грубу фізичну силу, руками пошкодив металопластикове вікно будинку та проник всередину. В одній з кімнат житлового будинку на стільці побачив та таємно викрав електричний шуруповерт марки "Техмаш" моделі "ТСШ 800" вартістю 651 грн. 23 коп. та ручну електричну кутову шліфувальну машину марки "FERM" модель "FAG-125N"вартістю 658 грн., які належать ОСОБА_6 , після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном ОСОБА_6 на загальну суму 1309 грн. 23 коп., яким розпорядився на власний розсуд.

Сторони угоди кваліфікували діяння ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення, вчинене в умовах воєнного стану, та узгодили покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк п`ять років зі звільненням обвинуваченого на підставі ст. 75 КК від відбування покарання з випробуванням.

Вирішуючи в порядку ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) питання про можливість затвердження судом вищезазначеної угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступного.

Інкриміноване ОСОБА_4 діяння правильно кваліфіковане за ч. 4 ст. 185 КК, оскільки він таємно викрав чуже майно, проникнувши у приміщення в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 12 КК кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , є умисним тяжким злочином; угоду укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні названого кримінального правопорушення; потерпілим надано письмову згоду на укладення цієї угоди. Таким чином, сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч.ч. 4 та 5 ст. 469 КПК.

Зміст угоди відповідає вимогам, встановленим ст. 472 КПК, угода також містить передбачені ст. 473 КПК наслідки її укладення та затвердження.

Укладення угоди між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором є добровільним, сторони цілком розуміють наслідки угоди, обмеження в праві на оскарження вироку суду та наслідки невиконання умов угоди.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.

Для визнання винуватості ОСОБА_4 наявні фактичні підстави.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання, а також звільнення від його відбування з випробуванням відповідають ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого, який не судимий, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Суд вважає, що звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається.

Сторони угоди просили суд затвердити угоду про визнання винуватості. Обвинувачений вказав, що фактичні обставини, як вони зазначені у обвинувальному акті, відповідають дійсності, вину визнає повністю.

Цивільний позов у провадженні не пред`явлено.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Арешт, накладений на речові докази, на підставі ст. 174 КПК підлягає скасуванню, а самі докази поверненню власникам (законним володільцям).

Підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 469, 472, 474-475 КПК, суд,

у х в а л и в:

Затвердити у кримінальному провадженні № 0000096 угоду про визнання винуватості від 26 лютого 2024 року між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом двох років іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, а у разі працевлаштування роботи.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 19.02.2024 на шуруповерт марки "Техномаш", болгарку марки "Ferm", взуття чоловіче чорного кольору, скасувати, а вказані речові докази повернути власникам (законним володільцям).

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави 16281 (шістнадцять тисяч двісті вісімдесят одну) грн. 52 коп. судових витрат на залучення експертів при проведенні судових експертиз.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку. При цьому вирок може бути оскаржений лише з підстав, визначених у ч. 4 ст. 394 КПК.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а також направити потерпілому не пізніше наступного дня після ухвалення. Захисник має право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1