Справа № 496/3033/23
Провадження № 1-кп/496/344/24
УХВАЛА

07 березня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка скаргу (клопотання) обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту,

УСТАНОВИВ:

До Біляївського районного суду надійшов обвинувальний акт, відповідно до якого ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді командира зенітно-ракетного взводу стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший лейтенант», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без передбаченого законом дозволу, в середині жовтня 2022 року, більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, шляхом привласнення знайденого в полі, розташованому неподалік с. Давидів Брід Великоолександрівського району Херсонської області, придбав корпус гранати РГН з маркуванням «254-133-87», корпус гранати РГН з частково пошкодженим маркуванням «РГН 2хх-133хх-х7», запал гранати УДЗ з маркуванням «УДЗ ЫЦ-23-87» та запал гранати УДЗ з маркуванням «УДЗ 334- 80-89», які в сукупності утворюють дві ручні осколкові гранати РГН, що являються вибуховими пристроями промислового виготовлення та належать до бойових припасів, маючи єдиний умисел з метою подальшого зберігання, в день придбання, частково перевіз за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав до моменту вилучення, тобто до 27.10.2022 року, корпус гранати РГН з частково пошкодженим маркуванням «РГН 2хх-133хх-х7», запал гранати УДЗ з маркуванням «УДЗ ЫЦ-23-87» та запал гранати УДЗ з маркуванням «УДЗ 334-80-89», також маючи намір закінчити свій злочинний умисел, направлений на зберігання в сукупності зазначених бойових припасів, перевозив на транспортного засобу ЗАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , корпус гранати РГН з маркуванням «254-133-87» до моменту вилучення, тобто до 27.10.2023 року, на блок посту № НОМЕР_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , чим вчинив носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Він же, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без передбаченого законом дозволу, в березні 2022 року, більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись на ринку «Привоз» по вул. Привозна в м. Одеса, придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи за 450 гривень складний ніж, який відноситься до контактної короткоклинкової холодної зброї колючої дії, виготовлений промисловим способом та зберігав його при собі для власних потреб та 27.10.2022 року, розуміючи, що вищевказаний ніж є холодною зброєю та у нього відсутній передбачений законом дозвіл на носіння холодної зброї, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій у вигляді незаконного носіння холодної зброї, поклавши вказаний ніж на переднє пасажирське сидіння транспортного засобу ЗАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , таким чином маючи можливість його швидкого використання за призначенням до моменту вилучення на блок посту № НОМЕР_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , де вказаний ніж був вилучений в ході обшуку зазначеного транспортного засобу, проведеного в період часу з 19:10 год по 19:20 год 27.10.2022 року, чим вчинив носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 подали до суду скаргу (клопотання) про повернення обвинувального акту. Клопотання обґрунтовано тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам діючого кримінально-процесуального законодавства та має бути повернений прокурору за наступними підставами.

Обвинувальний акт не відповідає вимогам Закону в частині відсутності «мокрої мастичної» печатки, яка б засвідчувала підпис відповідальної особи, яка затвердила обвинувальний акт, так як у відповідності до вимог п. п. 9.5, 18.2 Інструкції з діловодства в органах прокуратури, затвердженої Генеральним прокурором України від 15 січня 2013 року №3, офіційний документ, яким є обвинувальний акт, підписується посадовою особою та затверджується печаткою відповідного органу.

В обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, суперечать правовій кваліфікації кримінального правопорушення і не узгоджуються між собою.

Так, в обвинувальному акті вказано про те, що ОСОБА_5 придбав корпус гранати з маркуванням «254-133-87»; корпус гранати РГН з частково пошкодженням маркуванням «РГН 2хх-133хх-х7»; запал гранати УДЗ з маркуванням «УДЗ ЫЦ-23-87» та запал гранати УДЗ з маркуванням «УДЗ 334-80-89».

В протоколі обшуку складеного на блок посту с. Усатово 27.10.2022 року вказаний корпус гранати з маркуванням «234-133-87».

В протоколі обшуку складеного 27.10.2022 року за місцем проживання в АДРЕСА_1 вказано, що було вилучено гранату РГН з частково пошкодженням маркуванням «РГН 2хх-133хх-хх».

В актах та довідках про категорію небезпечних вибухових матеріалів складених від 27.10.2022 року вказано - корпус гранати з маркуванням «234-133-87» та корпус гранати РГН з частково пошкодженням маркуванням «РГН 2хх-133хх-хх»

Аналогічно у постановах про визнання речовими доказами та долучення до матеріалів кримінального провадження від 27.10.2022 року вказано - корпус гранати з маркуванням «234- 133-87» та корпус гранати РГН з частково пошкодженням маркуванням «РГН 2хх-133хх-хх».

Згідно відповіді за вих. №182/1159 від 15.02.2023 року в/частини НОМЕР_1 на запит слідчого повідомлено, що зі складу РА озброєння корпус гранати з маркуванням «234-133-87» та корпус гранати РГН з частково пошкодженням маркуванням «РГН 2хх-133хх-хх» не видавались.

Під час досудового розслідування слідством не з`ясовано питання щодо здійснення видачі з арсеналу (бази, складу) РАО до військових частин (в які саме), у тому числі не посередньо військової частини НОМЕР_1 - корпусів ручних осколкових гранат РГН: 1) з маркуванням «254-133-87»; 2) з маркуванням «234-133-87»; 3) гранати РГН з частково пошкодженням маркуванням «РГН 2хх-133хх-х7»; «РГН 2хх-133хх-хх», а також запалу гранати УДЗ з маркуванням «УДЗ ЫЦ-23-87» та запалу гранати УДЗ з маркуванням «УДЗ 334-80-89».

Крім того, не встановлено, чи зберігались та видавались зі складу РА озброєння А0216 корпус гранати з маркуванням «254-133-87» та корпус гранати РГН з частково пошкодженням маркуванням «РГН 2хх-133хх-х7», як вказано в обвинувальному акті.

В ході досудового розслідування під час проведення обшуку 27.10.2022 року в період з 20 годин 36 хвилин до 21 годин 03 хвилин, за місцем проживання ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 , було порушено право підозрюваного на захист. Перед проведенням обшуку не були роз`яснені права, передбачені ст. ст. 62,63 Конституції України та Кримінально-процесуальним кодексом України ОСОБА_5 щодо можливості участі у слідчій дії захисника.

В обвинувальному акті не наведено конкретного формулювання обвинувачення, що є суттєвим порушенням.

Обвинувальний акт не містить повного та об`єктивного викладення фактичних обставин ймовірного кримінального правопорушення, що виключає можливість здійснення нормального та об`єктивного судового розгляду цієї справи та реалізувати можливість на належний захист.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений та його захисник на задоволенні клопотання наполягали.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд відмовити в задоволенні клопотання, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, а Інструкція, на яку посилається захисник, втратила чинність.

Приймаючи до уваги думку учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт, суд прийшов до наступного.

Суд має право зі стадії підготовчого судового розгляду повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду (ч. 3 ст. 314 КПК України).

За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Пунктами 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України визначено перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті і цей перелік є вичерпним.

Таким чином, повернення обвинувального акта прокурору може бути лише в разі, якщо при його складанні були допущені порушення вимог ч. 2 ст. 291 КПК України.

Разом з тим, судом встановлено, що в обвинувальному акті міститься виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на статтю закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення із зазначенням дій, які були вчинені обвинуваченим, а також обставини, які, відповідно до положень КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

За таких підстав, суд доходить висновку про відповідність даного обвинувального акта вимогам чинного законодавства, а також про відсутність у ньому таких недоліків, які б перешкоджали суду призначити судовий розгляд у даному кримінальному провадженні.

Доводи обвинуваченого та його захисника щодо невідповідності маркування гранати в процесуальних документах та обвинувальному акті, порушення права на захист при проведенні обшуку є предметом судового розгляду, під час якого суд досліджує докази та дає їм оцінку в нарадчій кімнаті.

Посилання захисника на те, що на обвинувальному акті відсутня «мокра мастична» печатка, яка б засвідчувала підпис відповідальної особи, яка затвердила обвинувальний акт, в порушення вимог п. п. 9.5, 18.2 Інструкції з діловодства в органах прокуратури, затвердженої Генеральним прокурором України від 15 січня 2013 року №3, є безпідставним, оскільки вказана Інструкція втратила чинність 24.02.2016 року та КПК України не передбачено скріплення печаткою обвинувального акту.

Враховуючи викладене суд не вбачає підстав для повернення обвинувального акту прокурору.

Керуючись ст. ст. 110, 291, 314 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Обвинуваченому ОСОБА_5 та його захиснику ОСОБА_4 в задоволенні скарги (клопотання) про повернення обвинувального акту відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає (заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду).

Суддя ОСОБА_1