Справа №212/839/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 04.01.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, незаміжньої, малолітніх, неповнолітніх дітей на утриманні не має, інвалідності не має, раніше не судима, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Сторони кримінального провадження: прокурор Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_3 , захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 02.01.2024 року близько 21:20 години, знаходячись неподалік від зупинки громадського транспорту «Міська лікарня №16» по вул. Мусоргського Покровського району міста Кривого Рогу, зустріла раніше знайому їй потерпілу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою згодом почала спілкування.

В той же час та місці, в ході розмови, ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_6 домовились придбати алкогольних напоїв з метою особистого вживання. Останні, придбавши алкогольних напоїв, направились до зупинки громадського транспорту «Міська лікарня №16» по вул. Мусоргського Покровського району міста Кривого Рогу, де продовжили спілкування.

У ході розмови, перебуваючи на вказаній зупинці громадського транспорту, потерпіла ОСОБА_6 та ОСОБА_3 домовились між собою придбати ще спиртних напоїв. Далі, ОСОБА_6 , залишивши свою сумку чорного кольору біля ОСОБА_3 на зупинці громадського транспорту, самостійно направилась до магазину з метою придбання спиртних напоїв.

Так, 02.01.2024 року близько 21:35 години ОСОБА_3 , знаходячись на зупинці громадського транспорту «Міська лікарня №16» по вул. Мусоргського Покровського району міста Кривого Рогу, звернула свою увагу на мобільний телефон марки «ZTE», моделі «Blade A31», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 , який належить потерпілій ОСОБА_6 та який знаходився у сумці чорного кольору, що належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_3 02.01.2024 року близько 21:35 години, скориставшись відсутністю потерпілої ОСОБА_6 , впевнившись у тому, що її дії носять таємний характер та за нею ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу взяла з сумки чорного кольору, що належить потерпілій, тим самим таємно викрала, належне ОСОБА_6 майно, а саме: мобільний телефон марки «ZTE», моделі «Blade A31», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 , вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи, складає 1749,30 гривень.

Після цього, з місця вчинення злочину з викраденим майном зникла, розпорядившись ним на власний розсуд, обернувши викрадене на свою користь. Своїми злочинними діями ОСОБА_3 спричинила потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 1749,30 гривень.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості, яку було укладено 19 січня 2024 року між обвинуваченою, за участі захисника, та прокурором, зі згоди потерпілої особи, відповідно до якої ОСОБА_3 визнала свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні та зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення у повному обсязі, а сторони узгодили покарання.

ОСОБА_3 у присутності свого захисника пояснила суду, що цілком розуміє характер пред`явленого обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, при цьому повністю визнає себе винною у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення. Крім того, зазначила, що розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК, згодна із узгодженим видом покарання, яке буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди судом.

Прокурор вважав, що при укладенні угоди дотримані всі вимоги діючого законодавства, тому просив суд угоду затвердити й призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник наполягав на затвердженні угоди, умови якої відповідають інтересам підзахисної.

Потерпіла особа висловила письмово свою згоду на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Вислухавши сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та зміст угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для її затвердження, виходячи з наступного обґрунтування.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, яке є згідно із ст. 12 КК тяжким злочином.

Суд зауважує, що обвинувачена цілком розуміє, що наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченої є обмеження права на оскарження вироку за ст. 394, 424 КПК, а для обвинуваченої також відмова від здійснення прав, передбачених абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК.

Також обвинувачена розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільною, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, характеру та тяжкості обвинувачення, з урахуванням даних винної особи, яка на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває; не працевлаштована; незаміжня; на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей не має; інвалідності не має; раніше не судима, а також обставини, що пом`якшують покарання, як то щире каяття ОСОБА_3 , активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

За таких обставин суд вважає доведеним провину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

Внаслідок наведеного угоду про визнання винуватості слід затвердити та визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, а на підставі ст. 75 КК звільнити її від відбування покарання з випробувальним строком на два роки із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК.

Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлений.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні сплинув.

Керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 19 січня 2024 року, укладену між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй, узгоджене сторонами покарання, у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на два роки, якщо вона протягом визначеного судом випробувального терміну не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно із ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: мобільний телефон марки «ZTE», моделі «Blade A31», синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 залишити в розпорядженні власника.

Матеріали досудового розслідування залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1