Справа № 930/3014/23
Провадження № 1-кп/930/103/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2024 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Немирові кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000354 від 05.10.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гунька Немирівського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, освіта неповна середня, не працюючого, в порядку ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним, з 20.10.2004 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалась, востаннє Указом Президента України № 451/2023 від 26.07.2023 продовжено з 18.08.2023 строком на 90 діб.

У зв`язку із введенням воєнного стану на території України, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст. 102, пунктів 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Указом Президента України № 452/2023 від 26.07.2023 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 27.07.2023, продовжено з 18.08.2023 строк проведення загальної мобілізації на 90 діб.

Згідно з довідкою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.05.2023 № 19/338 військовозобов`язаного ОСОБА_4 визнано придатним до військової служби за віком і станом здоров`я.

У подальшому, 29.08.2023 військовозобов`язаний ОСОБА_4 , перебуваючи на території КП «Немирівський ринок», що розташоване по вул. Козоріза, 1, в м. Немирів, отримав від інструктора ІНФОРМАЦІЯ_3 штаб - сержанта ОСОБА_5 повістку з вимогою прибути до особливого розпорядження до ІНФОРМАЦІЯ_3 04.09.2023 о 08:00 годині з метою його призову по мобілізації до Збройних Сил України для відправки до 235-го Міжвидового центру підготовки військових частин та підрозділів " ІНФОРМАЦІЯ_4 ".

Незважаючи на це ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним, а також являючись придатним до військової служби і не маючи відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, а також відповідно до ст. 2 Закону України «Про альтернативну (невійськову) службу» - права на альтернативну службу та будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про необхідність прибути у ІНФОРМАЦІЯ_3 для подальшого відправлення до 235-го Міжвидового центру підготовки військових частин та підрозділів " ІНФОРМАЦІЯ_4 " для проходження військової служби у зв`язку з оголошенням мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України, без поважних на те причин, з метою ухилення від призову, маючи можливість прибути, умисно не прибув у вказаний у повістці час та дату, а саме 04.09.2023 о 08:00 годині до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 для його призову на військову службу під час мобілізації в Збройні Сили України, чим порушив порядок комплектування Збройних Сил України та ст. 65 Конституції України, Закони України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» та Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Тобто, ОСОБА_4 без поважних причин ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро кається, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, та дав покази, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті. Повністю погоджується з обвинуваченням, просить суворо не карати та врахувати, що в нього на утриманні перебуває 7-місячна дитина, яка хворіє з народження та потребує постійного лікування.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

А тому, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою усіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істиною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, його дії органами досудового розслідування кваліфіковано правильно за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з наступними змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття та визнання вини.

Обтяжуючих покарання обставин обвинуваченому судом не встановлено.

Відповідно до матеріалів досудової доповіді, наданої Вінницьким районним сектором №6 Філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області, обвинувачений ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий. 06.03.2020 був засуджений Немирівським районним судом Вінницької області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки. Неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. ст. 173, 175-1, 130 ч.1 КУпАП. Постійна офіційна робота відсутня, стабільних джерел доходів не має, не офіційно працює різноробочим на будівництві. Офіційно одружений, має на утриманні 6-місячного (на момент складання досудової доповіді) сина, матеріальне становище у сім`ї задовільне. Під час проведення бесіди поводив себе спокійно, ввічливо, коректно відповідав на поставлені запитання, агресії не проявляв. В своєму оточенні не має знайомих із антисоціальною поведінкою, кримінальних зв`язків не підтримує. Алкогольними напоями не зловживає, наркотичні речовини не вживав та не вживає. Зі слів односельчанина ОСОБА_6 , ОСОБА_4 характеризується з позитивної сторони. Має середній рівень вчинення повторного кримінального правопорушення та становить середній ризик небезпеки для суспільства, у зв`язку з чим можливе його виправлення без обмеження чи позбавлення волі.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його соціальне становище, який на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, характеризується за місцем проживання посередньо, одружений, має на утриманні 7-місячного сина, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих обставин, відсутність у обвинуваченого будь-яких намірів уникнути від кримінальної відповідальності, зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів буде достатнім призначення покарання згідно санкції ст. 336 КК України із застосуванням вимог ст.ст. 75, 76 КК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 50, 63, 65-67, 75, 76, 336 КК України, ст.ст. 349, 368 - 370, 371, 373, 374, 392-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Окрему ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 ч.1 п. 1, 2 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Немирівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1