ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадж. № 11-кп/807/509/24 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з Жовтневим районним судом м. Запоріжжя,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула 19 лютого 2024 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_9 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2023 року про повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_8 за ч.3 ст.309 КК України.

Встановлені ухвалою суду першої інстанції обставини

В провадження Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшло кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні злочину, передбаченого ст.309 ч.3 КК України.

Прокурором в підготовчому судовому засіданні зазначено, що обвинувальний акт відповідає вимогам чинного законодавства, підстав для закриття провадження немає, просив призначити кримінальне провадження до розгляду, з чим погодились захисник та обвинувачений.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2023 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 у скоєнні злочину, передбаченого ст.309 ч.3 КК України, повернуто прокурору Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції дійшов висновку, що обвинувальний акт не містить фактичного викладу обставин та зазначення дій, які стороною обвинувачення інкримінуються обвинуваченому як незаконне виготовлення наркотичного засобу, не містить жодного описання дій ОСОБА_8 щодо виготовлення канабісу. В частині обвинувального акту, яка містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а саме при описі об`єктивної сторони злочину взагалі відсутнє навіть слово «виготовлення», а рівно і описання тих дій, які, на думку прокурора, складають об`єктивну сторону цієї дії. Фактично в обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_8 здійснено посів та вирощування рослин коноплі, відповідальність за що передбачена ст.310 КК України.

Вимоги і узагальненні доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі прокурор не погоджується з оскаржуваною ухвалою, вважає, що вона підлягає скасуванню у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що дії ОСОБА_8 , котрі виразились у незаконному виготовленні та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу без мети збуту, у особливо великих розмірах, органом досудового розслідування та прокурором кваліфіковані за ч.3 ст.309 КК України, про що вказано в обвинувальному акті.

Пунктом 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.10.2012 №223-1430/0/4-12, зазначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст.291 КПК України, зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затвердженні прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки. Проте, про жодну із вказаних підстав в оскаржуваній ухвалі не вказано.

При цьому у підготовчому провадженні не вирішується питання про доведеність вини обвинуваченого, правильності кримінально-правової кваліфікації, оскільки це прерогатива суду під час судового розгляду, завданням цього провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду. Вважає, що суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, наданих законом у підготовчому судовому засіданні, аналізуючи фактичні обставини викладені в обвинувальному акті на предмет правильності кваліфікації дій ОСОБА_8 , повноти викладеного обвинувачення, тобто перейшов до вирішення питання про обґрунтованість обвинувачення, що є сутністю іншої стадії процесу - судового розгляду. Наведені в ухвалі обставини, на які посилається суд першої інстанції, як на підстави для повернення обвинувального акту, не перешкоджають суду першої інстанції призначити судовий розгляд.

Також зазначає, що при винесені ухвали судом першої інстанції наведено недопустиму натуралізацію опису злочину.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти доводів та вимог апеляційної скарги прокурора.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали.

Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам кримінального процесуального Кодексу України.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо недотримання при складанні обвинувального акту вимог ст.291 КПК України не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки в обвинувальному акті наявні необхідні для розгляду кримінального провадження відомості.

Частиною 2 статті 291 КПК України встановлено перелік даних, які має містити обвинувальний акт. Зокрема, п.5 передбачено викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Підставами для повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_8 стала встановлена судом невідповідність зазначеного процесуального документу вимогам ст.291 КПК України.

Вказуючи на неконкретність пред`явленого обвинувачення, місцевий суд зазначив, що обвинувальний акт не містить фактичного викладу обставин та зазначення дій, які стороною обвинувачення інкримінуються обвинуваченому як незаконне виготовлення наркотичного засобу, не містить жодного описання дій ОСОБА_8 щодо виготовлення канабісу, тобто фактичні обставини кримінального правопорушення суперечать правовій кваліфікації, що порушує право обвинуваченого на захист.

При цьому колегія судді звертає увагу, що висування обвинувачення є виключною компетенцією прокурора і не може покладатися на суд, у зв`язку з чим суд, при постановленні оскаржуваної ухвали та визначенні обсягу висунутого прокурором обвинувачення, вийшов за межі наданих йому повноважень у підготовчому судовому засіданні та фактично припустився оцінки правильності викладу обвинувачення, що є неприпустимим.

Так, конкретність обвинувачення є оціночним критерієм, та може бути перевірена лише в ході судового розгляду провадження, оскільки під час підготовчого судового засідання суд не може давати оцінку кваліфікації дій обвинуваченого, доказам чи фактичним обставинам кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Отже, на переконання колегії суддів, неконкретність обвинувачення у даному кримінальному провадженні та з урахуванням вимог ст.291 КПК України не може бути підставою для повернення обвинувального акту, про що обґрунтовано зазначено прокурором в апеляційній скарзі.

Одночасно, судова колегія зауважує, що з метою недопущення порушення права особи на захист через неконкретність обвинувачення та можливого скасування рішення суду першої інстанції з підстав незабезпечення гарантій на справедливий суд, прокурор відповідно до положень ст.337 КПК України в ході судового розгляду може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення тощо.

При цьому, в силу наведеної вище норми, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, рівно як і прийняти рішення про виправдання (ч.1 ст.373 КПК України).

Як вбачається із оскаржуваної ухвали, підставою для повернення обвинувального акту стало те, що, на думку суду першої інстанції, в ньому відсутній в розумінні ст.291 КПК України виклад фактичних обставин, вказано, що ОСОБА_8 здійснено посів та вирощування рослин коноплі, відповідальність за що передбачена ст.310 КК України, що є істотним недоліком обвинувального акту та не узгоджується з вимогами ст.291 КПК України.

Однак, колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції і вважає, що зі змісту обвинувального акту відносно ОСОБА_8 вбачається, що акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, де вказане місце, дата вчинення даного кримінального правопорушення, конкретні дії, які вчинив обвинувачений, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а також інші обставини його вчинення, при цьому конкретність викладення фактичних обставин у даному кримінальному провадженні, які підлягають доказуванню, їх деталізація, викладена у даному обвинувальному акті, достатньо зрозуміла для ефективної реалізації права на захист.

Зміст формулювання обвинувачення, як складової частини обвинувального акта, підлягатиме доведенню під час судового розгляду і випадку, передбаченому ст.338 КПК України може бути змінений. Натомість, повертаючи обвинувальний акт прокурору співставляючи формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію, суд першої інстанції вирішив питання, яке не підлягає вирішенню на даній стадії судового розгляду.

Так, суд фактично надав оцінку доведеності обвинувачення, сформульованому в обвинувальному акті прокурором та висловився щодо його неконкретності, що взагалі відповідає вимогам ст.337 КПК України, а обставини доведення провини підлягають дослідженню та встановленню судом під час безпосереднього здійснення судового провадження, але в жодному разі не на стадії підготовчого судового засідання.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції на стадії підготовчого судового засідання висловився щодо фактичних обставин, що не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального законодавства та не є підставою для повернення обвинувального акту в розумінні положень ст.314 КПК України, а сам процесуальний документ відносно ОСОБА_8 складений за результатами досудового розслідування, повністю відповідає вимогам ст.291 КПК України. А тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, що обумовлює задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2023 року про повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_8 за ч.3 ст.309 КК України скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4