10.06.2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 642/2556/17

Провадження №1-кп/642/294/24

10 червня 2024 року

м. Харків

Ленінський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м.Харкові в режимі відеоконференції обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001378 від 22.05.2015 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, громадянина України, освіта вища, одружений, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, працює у ТОВ «АСС» на посаді менеджера, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 перебуває обвинувальний акт у кримінальному №0001378 від 22.05.2015 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, у зв`язку з закінчення строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення минуло вже більше десяти років, так як початком перебігу строку давності є дата вчинення кримінального правопорушення 02.06.2014.

Вирок не ухвалено, а перебіг давності не зупинявся та не переривався, тому наявні підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності внаслідок спливу строків давності, передбачених ст.49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання захисника та просив закрити кримінальне провадження за обвинувачення його за ч.2 ст.272 КК України за закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України і закрити кримінальне провадження з цієї підстави.

Судом обвинуваченому роз`яснено, що застосування до нього положень статті 49 КК України не є реабілітуючою підставою звільнення його від кримінальної відповідальності, з чим останній погодився, підтримав клопотання та просив суд його задовольнити.

Прокурор Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст.56 КПК України брати участь у судовому засіданні - це право, а не обов`язок потерпілого і його представника у кримінальному провадженні, перелік його прав не є вичерпним і не обмежується лише цією статтею, тому суд, порадившись на місці, розглянув вказане клопотання за їх відсутності.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Відповідне рішення судом приймається у формі ухвали.

Згідно вимог ч.ч. 1 і 2 ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у частині 2 цієї частини.

Ця норма кримінального закону є імперативною, тобто підлягає обов`язковому застосуванню судом за наявності встановлених законом умов.

ОСОБА_4 своїми умисними, протиправними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.272 КК України, тобто порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві, що створило настання тяжких наслідків, за вчинення якого передбачено покарання у обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до восьми років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до статті 12 КК України, кримінальне правопорушення, яке інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_4 , передбачене ч.2 ст.272 КК України, є тяжким злочином.

Судом встановлено, що інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення було вчинено згідно обвинувального акту 02.06.2014 минуло більше 10 років 02.06.2024.

Перебіг передбаченого п.4 ч.1 ст.49 КК України десятирічного строку давності не переривався і не зупинявся, а відтак, на цей час, строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності закінчився, у зв`язку з чим останній підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України.

Відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав останнього, що є недопустимим.

За правилами ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Приписами ст. 285 КПК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. При цьому особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Підозрюваному/обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри/обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний/обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

Частиною 8 ст. 284 КПК України визначено, що закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій у п.1 ч.2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Правилами ч.3 ст.288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, за з містом статей 284 - 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода підозрюваного, обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність лише цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено. Як і не передбачено можливості суду відмовити у задоволенні відповідного клопотання лише з тих підстав, що проти цього заперечує потерпілий.

Даних про те, що в зазначений строк ОСОБА_4 ухилявся від слідства та суду або вчинив нове кримінальне правопорушення матеріали кримінального провадження не містять.

Окрім цього, суд звертає увагу, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо. Закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК, тобто з нереабілітуючих підстав, не виключає можливості цивільно-правової відповідальності особи за шкоду, заподіяну нею, і не позбавляє потерпілого права звернутися до суду у порядку цивільного судочинства. (Постанова ВС від 29.07.2021 року, справа №552/5595/18).

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про стягнення матеріального збитку, завданого каліцтвом та моральної шкоди.

Із системного аналізу КПК та КК слідує, що передбачений ст. 49 КК інститут звільнення від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення зі згодою потерпілої на таке звільнення, а також, що у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК та закриття кримінального провадження цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, а вимоги потерпілої сторони можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду (постанова ВС від 23.06.2022 у справі № 204/2626/21 (провадження № 51-5123км21) .

На підставі викладеного зазначений цивільний позов підлягає залишенню без розгляду.

Процесуальних витрат та речових доказів по матеріалах кримінального провадження немає.

Керуючись ст.ст. 284, 288, 372 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, на підставі п.4 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0001378 від 22.05.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 272 КК України, стосовно ОСОБА_4 - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням його від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріального збитку, завданого каліцтвом, та моральної шкоди - залишити без розгляду та роз`яснити цивільному позивачу право на звернення з даним позовом у порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_7