Провадження № 1-кп/333/492/24
ВИРОК

Іменем України

13 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Запоріжжі, громадянки України, освіта вища, заміжньої, працює провідним економістом на КП «НВК «Іскра», зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

29.10.2023 року, приблизно о 17-00 год., ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України 24.02.2022 року №64/2022 та затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ з подальшими змінами, згідно яких воєнний стан було продовжено до цього часу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає та її дії залишаться ніким непоміченими, з метою особистого збагачення, знаходячись у приміщенні торгового центру «Метро», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, буд.7а, підійшла до холодильної камери, де з поверхні торгівельного стелажу викрала дві банки «Ікра форелі «Disas», вагою по 100 г та вартістю по 291 грн. 58 коп., кожна, без врахування ПДВ на загальну суму 583 грн. 16 коп., що належать ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна».

Після цього, ОСОБА_4 разом із викраденим майном зникла з місця скоєння злочину, тим самим розпорядилася ним на власний розсуд, причинивши своїми умисними діями ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» майнову шкоду на зазначену суму.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_4 як скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Під час судового розгляду ОСОБА_4 визнала свою вину повністю у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і пояснила, що їй зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, вона погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказане кримінальне правопорушення і її заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок.

Додатково пояснила, що 29.10.2023 року, приблизно о 17-00 год., вона приїхала до торгівельного центру «Метро», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, буд.7а з метою придбання продуктів харчування. В той час вона знаходилася у стані алкогольного сп`яніння. Коли проходила до торгівельного залу з собою візка та корзини не взяла, тому весь товар у неї знаходився у руках: дві пляшки шампанського та сир, а чотири банки ікри форелі, вона положила у кармани куртки. При розрахунку за товар на касі торгівельного центру, вона сплатила за шампанське, сир та дві банки ікри форелі, а дві інші залишилися у неї у карманах. На касі вона розплатилася своєю банківською карткою та у подальшому поїхала додому. Зазначені продукти вона використала у той же день, так як у неї вдома були гості. У подальшому, через декілька днів до неї приїхали працівники поліції, які надали копію відеозапису з магазину та зазначили, що є заява про викрадення 2 банок ікри форелі. Вона намагалася вирішити питання з керівництвом магазину (сплатити вартість за дві банки ікри), але їй зазначили, що пізно, так як подане відповідна заява. У скоєному щиросердно розкаюється, просить не позбавляти її волі так як вона зробила для себе відповідні висновки.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, від представника потерпілого ОСОБА_5 надійшла заява про відсутність претензій до обвинуваченої та бажання подавати цивільний позов, приймаючи до уваги, що прокурор і обвинувачена не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд дослідив матеріали, що характеризують особу ОСОБА_4 та стосуються речових доказів.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, що підтверджується її поведінкою під час досудового розслідування та судового розгляду. Обставини, обтяжуючі покарання ОСОБА_4 , відсутні.

Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації. При цьому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України є тяжким злочином, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченої, характеризуючі особистість обвинуваченої обставини має постійне місце проживання та реєстрації, заміжня, офіційно працює, раніше не судима.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Враховуючи особистість обвинуваченої, конкретні обставини кримінального провадження, наявність пом`якшуючого та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавленні волі з мінімальним строком.

З урахуванням вимог ст.75 КК України, суд дійшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства та звільнення її від покарання з випробуванням.

На переконання суду, призначення обвинуваченій такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для її виправлення, кари та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самою обвинуваченою, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Судом встановлено, що постановою слідчого диск для лазерних систем зчитування марки «HP», формату DVD-R визнано речовим доказом.

Згідно п.7 ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, при цьому документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Згідно п.1 ч.2 ст.99 КПК України до документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні). Отже, враховуючи, що на диску DVD-R з відеозаписами міститься інформація, що стосується скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тому він є документом, що необхідно зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався. Процесуальні витрати та цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 349 ч.3, 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, на підставі якої призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно вимог ст.76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази:

- диск для лазерних систем зчитування марки «HP», формату DVD-R, що знаходиться у матеріалах кримінального провадження (судового) залишити у кримінальному провадженні.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1