печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5541/24-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту на майно, накладеного у кримінальному провадженні № 0004102,

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді надійшло клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту на майно, накладеного у кримінальному провадженні № 0004102, а саме: на земельну ділянку 0,8705 га., за кадастровим номером № :04:002:0322.

Обґрунтовуючи клопотання, представник власника майна зазначає, що арешт накладено необґрунтовано та без відповідних на те законних підстав. Органом досудового розслідування протягом значного терміну часу не встановлено фактів, які б вказували на те, що зазначена земельна ділянка була знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування вказаного кримінального провадження.

Учасники справи до судового засідання не з`явилися. ОСОБА_3 направив на адресу суду заяву, згідно якої розгляд справи просив проводити за його відсутності.Доводи клопотання підтримує в повному обсязі.

Слідчий до судового засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву, згідно якої розгляд справи просив проводити без його участі.

Прокурор до судового засідання не з`явився, направив на адресу суду письмові заперечення, згідно яких у задоволенні клопотання просив відмовити.

З урахуванням встновленого ст. 26 КПК України принципу диспозитивності, слідчий суддя розглянув вказане клопотання за відсутності сторін кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив такі обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Під час розгляду клопотання встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000291 від 21.02.2023 за фактом заволодіння коштами АТ «Артем-Банк», у особливо великих розмірах за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_5 від 03.07.2023 року у справі № 757/21044/23-к накладено арешт на нерухоме майно, яке на праві власності зареєстровано за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме земельну ділянку площею 0,8705 га, за кадастровим номером: :04:002:0322.

Метою накладення арешту майна є забезпечення збереження речових доказів, оскільки вказане нерухоме майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Таким чином вказаний арешт накладено слідчим суддею з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки слідчим суддею при накладенні арешту встановлено, що майно, на яке просить накласти арешт прокурор, відповідає критеріям, визначеним ст. 98, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, а не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, може призвести до наслідків, які можуть перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Отже, такий арешт по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Будь яких додаткових даних чи доводів, які б свідчили, що на даний час необхідність в арешті майна відпала, в клопотанні не наведено та в судовому засіданні не надано.

З урахуванням наведеного слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту на вказане майно, оскільки він накладений обґрунтовано з метою забезпечення збереження речових доказів.

Доказів, що в органу досудового розслідування відпала потреба у накладеному арешті, слідчому судді не надано.

Керуючись ст. 170-173, 175, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту на майно, накладеного у кримінальному провадженні № 0004102 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1