КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 23 квітня 2024 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 29 лютого 2024 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

за участі: прокурора в режимі відеоконференцзв`язку підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 внесене у кримінальному провадженні №0003940 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.12.2023 року та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 квітня 2024 року включно.

Не погоджуючись із таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного більщ м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 з покладенням на нього відповідних обов`язків.

Вважає, ухвалу слідчого судді необґрунтованою.

На думку захисника ризики, які наведено у клопотанні є надуманими, необґрунтованими, не підтвердженими та не доведеними прокурором.

Крім того, захисник вважає, що не обґрунтовано та не доведено те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання зазначених у клопотанні ризикам.

На переконання сторони захисту, застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім запобіжним заходом для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, та забезпечить виконання завдань кримінального провадження.

Також захисник посилається на характеризуючі дані про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, неофіційно працевлаштованого, раніше не судимого, має у власності нерухоме майно, в якому має можливість відбувати домашній арешт, позитивно характеризується, визнає вину та готовий сприяти органам досудового розслідування.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, однак слідчим суддею застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

У судове засідання захисник ОСОБА_5 не з`явився, на електронну адресу суду надіслав заяву про розгляд скарги у його відсутність, у зв`язку із зайнятістю у іншому судовому засіданні. Підозрюваний ОСОБА_6 повідомив, що самостійно здійснюватиме захист своїх інтересів. Колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд апеляційної скарги у відсутність захисника, з огляду на позицію підозрюваного, а також з урахуванням інкримінованого ОСОБА_6 злочину, який не є особливо тяжким, де участь захисника є обов`язковою.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 23 грудня 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0003940, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

27 лютого 2024 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

28 лютого 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

29 лютого 2024 року слідчий слідчого відділу Голосіївського управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 лютого 2024 року клопотання задоволено.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам в тому числі переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірено при розгляді клопотання. При цьому, допитано підозрюваного ОСОБА_6 , заслухано думку прокурора та позицію захисника, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Вирішуючи питання щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував обставини справи, дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , його вік та стан здоров`я, який не працює, раніше не судимий, репутацію підозрюваного, а також те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до положення ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів.

Окрім того, перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні, зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 , з інкримінованим кримінальним правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дає можливість вважати, що підозра ОСОБА_6 , є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

Крім того, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у своєму клопотанні, дають достатні підстави вважати, що існують ризики щодо переховування від органів досудового розслідування та суду; вчинення іншого кримінального правопорушення, з огляду на матеріали кримінального провадження, при цьому враховуючи також тяжкість можливого покарання у разі визнання ОСОБА_6 винним у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, що може спонукати його до вчинення зазначених дій.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він в повному обсязі довів обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_6 на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки як встановлено слідчим суддею з чим погоджується і колегія суддів, ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Посилання захисника на характеризуючи дані про особу підозрюваного, який який має міцні соціальні зв`язки, неофіційно працевлаштований, раніше не судимий, має у власності нерухоме майно, в якому має можливість відбувати домашній арешт, позитивно характеризується, визнає вину та готовий сприяти органам досудового розслідування, не переважають можливих ризиків неправомірної його поведінки.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону, а тому підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Істотних порушень вимог КПК України, які могли б стати безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді у даному провадженні не встановлено.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 184, 194, 376 404, 405, 418, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 лютого 2024 року відносно ОСОБА_6 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 ,- без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 752/3708/24 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_12

Провадженя № 11-сс/824/2601/2024 Доповідач: ОСОБА_1

Категорія ст.183 КПК України