Справа № 202/6086/24
Провадження № 1-кс/202/3369/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000779 від 09.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000779 від 09.05.2024 року.

З клопотання убачається, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження №0000779 від 09.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 09.05.2024 року водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Renault Duster», державний номер НОМЕР_1 , рухаючись по Амурському мосту у м. Дніпрі з боку пр. Мануйлівський у напрямку пл. Старомостової, допустила наїзд на невстановленого пішохода, чоловіка віком близько 35-40 років, та пішохода ОСОБА_6 , які лежали на проїзній частині дороги та боролись.

Внаслідок ДТП невстановлений пішохід загинув на місці пригоди, пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді садна лівої брови та кінцівок.

09.05.2024 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Renault Duster», державний номер НОМЕР_1 , було вилучено та доставлено на зберігання на майданчик тимчасового тримання ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпро, вул. Передова 427.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль «Renault Duster», державний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 .

Слідчий у клопотанні зазначив, що з вказаним автомобілем необхідно провести експертизу технічного стану транспортного засобу та транспортно-трасологічну експертизу.

Транспортний засіб «Renault Duster», державний номер НОМЕР_1 , зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також містить відомості, що будуть використані, як доказ факту чи обставин під час розслідування кримінального провадження, тому з метою збереження речового доказу, слідчий просив накласти арешт на вказаний автомобіль, право власності на котрий зареєстровано за ОСОБА_5 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування.

Дослідивши клопотання із доданими до нього матеріалами, приходжу до висновку, що клопотання підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин, виходячи з наступного.

Встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження №0000779 від 09.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України.

09.05.2024 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Renault Duster», державний номер НОМЕР_1 , було вилучено та доставлено на зберігання на майданчик тимчасового тримання ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпро, вул. Передова 427.

Постановою старшого слідчого в ОВС відділу РЗСТ СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 09.05.2024 року автомобіль «Renault Duster», державний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль «Renault Duster», державний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 .

За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Цей перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Разом з тим, за правилами вказаної норми кримінального процесуального закону, а саме частин 3, 5 та 6, арешт на майно може бути накладено в разі відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, у разі наявності підстав вважати, що суд може застосувати до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної особи, юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, в разі, якщо фізична чи юридична особа в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову або неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Метою накладення арешту згідно ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Як встановлено, слідчий звернувся з цим клопотанням з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні. Також зазначив, що арешт вказаного майна забезпечить можливість проведення відповідних експертиз з автомобілем.

Проте слідчим не зазначено, який статус має особа у кримінальному провадженні, на майно якого просить накласти арешт слідчий, оскільки відповідно до положень ст.64-2 КПК України, з клопотанням про арешт майна третьої особи у кримінальному провадженні має звертатися прокурор, а не слідчий у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 170-172, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000779 від 09.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, повернути прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1