ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 303/8595/22

провадження № 51-7355км23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 лютого 2023 року та ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 2 листопада 2023 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого,

засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4

ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

За вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 лютого 2023 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч. 1 ст. 71 КК до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 червня 2022 року, і визначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Вирішено питання щодо речових доказів і процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Згідно з вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він 25 вересня 2022 року близько 13:50, перебуваючи у приміщенні ринку «Центральний», розміщеного на вул. Ринковій, 21 у м. Мукачеві , діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно небезпечних наслідків, знаючи, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, переконавшись у тому, що його дії є непоміченими для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, таємно викрав із торговельного прилавка, належну потерпілій ОСОБА_8 жіночу шкіряну сумку чорного кольору вартістю 500 грн, у якій були грошові кошти в сумі 10 000 грн, після чого сховав її під верхній одяг та покинув приміщення ринку. Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 10 500 грн.

26 жовтня 2022 року близько 13:40 ОСОБА_6 увійшов до будинку АДРЕСА_3 , через незачинені двері проник до квартири АДРЕСА_4 та, перебуваючи всередині, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, знаючи, що відповідно до згаданого вище Указу № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, переконавшись у тому, що його дії є непоміченими для сторонніх осіб, таємно викрав мобільний телефон марки «Blackview» моделі Bv1000 жовтого кольору, вартістю 850 грн, який належить потерпілій ОСОБА_9 , після чого покинув приміщення квартири. Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 850 грн.

Закарпатський апеляційний суд ухвалою від 2 листопада 2023 року вирок місцевого суду стосовно ОСОБА_6 залишив без змін.

Вимоги та доводи, викладені в касаційній скарзі

Засуджений у касаційній скарзі вказує на незаконність вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду, просить скасувати їх і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Зазначає про те, що він неграмотний, хоча в матеріалах кримінального провадження зазначено про його середню освіту; захисник пасивно виконував свої обов`язки, а тому він не розумів, що відбувається в судових засіданнях. Указує на неповноту та однобічність судових розглядів, а також на порушення апеляційним судом вимог ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі ? КПК) та ігнорування клопотань і заяв сторони захисту. Крім того, покликається на те, що потерпіла ОСОБА_8 надала різні показання щодо місця вчинення злочину та періоду своєї відсутності на робочому місці. Стверджує, що квартирну крадіжку не вчиняв.

Інші доводи засудженого стосуються виключно незгоди з фактичними обставинами кримінального провадження, установленими судами першої та апеляційної інстанцій.

Позиції учасників судового провадження

Засуджений та захисник підтримали касаційну скаргу.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення касаційної скарги.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого та прокурора, перевіривши доводи, викладені в касаційній скарзі, дослідивши матеріали кримінального провадження, Суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 438 КПКпідставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

За змістом ст. 438 вказаного Кодексу при здійсненні касаційного провадження Суд не вправі скасувати оскаржені рішення через неповноту судового розгляду та невідповідність висновків, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, а виходить з обставин, установлених судами попередніх інстанцій.

У касаційній скарзі засуджений заперечує повноту судового розгляду, правильність установлення фактичних обставин кримінального провадження, достовірність окремих доказів та показань потерпілих і свідків. Розгляд цих питань з урахуванням положень ст. 433 КПК до повноважень Верховного Суду законом не віднесено, а тому вони не підлягають перевірці, оскільки не є предметом касаційного розгляду.

Статтею 412 КПК передбачено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За правилами ст. 370 КПК, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК; вмотивованим є рішення, в якому наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, висновок суду першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, про доведеність винуватості засудженого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК,зроблено з додержанням ст. 23 КПК на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, які підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду й оціненими з урахуванням вимог ст. 94 цього Кодексу.

Зокрема, обґрунтовуючи висновок про доведеність винуватості засудженого у пред`явленому обвинуваченні, суд послався:

· на показання потерпілої ОСОБА_8 про те, що коли вона відійшла від свого робочого місця у неї викрали сумку з її особистими речами та грошима. Пізніше на відеозаписі вона бачила, як ОСОБА_6 виходив з її сумкою з ринку, а через два тижні останній повернув їй сумку, однак без грошей, які в ній були;

· показання свідка ОСОБА_10 , який указав, що саме ОСОБА_6 викрав сумку потерпілої ОСОБА_8 , вийшов з нею з приміщення ринку і пішов у невідомому напрямку;

· показання потерпілої ОСОБА_9 , яка повідомила, що ОСОБА_6 , добре знаючи, що потерпіла перебуває на подвір`ї, без її дозволу, зайшов до неї в квартиру, вийшов з неї тоді, коли був помічений самою ОСОБА_9 , без будь-яких пояснень, що саме в цей момент з квартири потерпілої зник її мобільний телефон;

· показання свідка ОСОБА_11 , яка є сусідкою потерпілої ОСОБА_9 та підтвердила, що ОСОБА_6 заходив у під`їзд будинку, де проживає потерпіла, при цьому добре бачив, що остання перебуває на подвір`ї. Також повністю підтвердила покази потерпілої про те, що вона застала засудженого у квартирі і в той час зник її мобільний телефон.

· заяву про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, згідно з якою у потерпілої ОСОБА_8 25 вересня 2022 року з 12:20 по 15:00 невідома особа викрала з шухляди столу на її робочому місці сумку, в всередині якої знаходилися грошові кошти та інші речі;

· протокол огляду місця події від 25 вересня 2022 року з ілюстрованою таблицею до нього, яким зафіксовано місце вчинення злочину;

· висновок експерта, що вартість сумки становить 500 грн;

· протокол огляду предмета від 26 жовтня 2022 року, а саме відеозапису з камер відео нагляду зображення входу/виходу з бокової частину ринку, відповідно до якого особа чоловічої статі, за зовнішніми ознаками схожа на ОСОБА_6 , ховає під верхній огляд сумку чорного кольору, оглядається по сторонам та покидає місце події;

· протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якого свідок ОСОБА_10 впізнав особу під фото № 2, як особу, яка заходила в прилавок на ринку, з якого викрали жіночу сумку. Дану особу впізнав за формою обличчя, волоссям, носом (на фотознімку під № 2 знаходився ОСОБА_6 );

· заяву ОСОБА_9 про кримінальне правопорушення, згідно з якою ОСОБА_6 таємно викрав мобільний телефон «Blackview», шляхом вільного доступу через відчинені двері до квартири потерпілої;

· протокол огляду місця події від 26 жовтня 2022 року з ілюстрованою таблицею до нього, а саме огляду квартири потерпілої ОСОБА_9 , яка повідомила, на якому столі знаходився мобільний телефон та виявлено і вилучено сліди папілярних узорів;

· протокол пред`явлення особи для впізнання від 26 жовтня 2022 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_9 впізнала особу під № 1, яка перебувала в її квартирі та поспішно втекла за її межі, після чого вона виявила відсутність мобільного телефону (під №1 знаходився ОСОБА_6 );

· висновок експерта від 29 жовтня 2022 року № СЕ-19/107-22/10371-Д, згідно з яким, слід пальця руки залишений ОСОБА_6 ;

· висновок експерта, що вартість мобільного телефону становить 850 грн.

Доводи засудженого про те, що рішення судів не відповідають вимогам ст. 370 КПК, є необґрунтованими, оскільки суди ретельним чином проаналізували надані учасниками кримінального провадження докази та дали їм оцінку в сукупності.

Суди дали оцінку показанням засудженого про те, що він не вчиняв квартирної крадіжки та визнали достовірними показання потерпілої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_11 .

Є неспроможними посилання засудженого щодо місця викрадення сумки ОСОБА_8 , оскільки відповідно до загальнодоступних джерел інформації ринок « Центральний » та «Зелений», у м. Мукачеві є одним і тим самим об`єктом торгівлі.

Крім того є безпідставними покликання засудженого про термін відсутності ОСОБА_8 на робочому місці. Відповідно до запису судового засідання, остання чітко зазначила про свою відсутність, яка тривала 5-7 хвилин, та вказала, що пропажу сумки замітила близько 14:45.

Доводи в касаційній скарзі про те, що засуджений не розумів, що відбувається під час розгляду кримінального провадження, спростовуються відеозаписами судових засідань, на яких ОСОБА_6 чітко реагує на запитання учасників процесу та задає їм свої питання, дає послідовні і змістовні відповіді, а також заявляє клопотання.

Доводи касаційної скарги щодо неналежного захисту не заслуговують на увагу.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, захист прав засудженого здійснював адвокат ОСОБА_7 на підставі доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Закарпатській області від 26 жовтня 2022 року.

Захист здійснювався професійним адвокатом, який отримав свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Тобто відповідає вимогам ч. 1 ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», яка передбачає, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою відповідно до рівня, визначеного згідно із Законом України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

За період часу від 26 жовтня 2022 року до ухвалення вироку, а також його перегляду апеляційним судом, засуджений не повідомляв та не заявляв про те, що його захисник формально, некомпетентно, недобросовісно чи некваліфіковано здійснює захист, не погодив із ним позицію захисту чи не провів конфіденційну бесіду.

Також, як вбачається із відеозаписів судових засідань та матеріалів кримінального провадження, захисник був активним, задавав питання учасникам процесу і фактичних даних про неналежний захист не встановлено.

Суд звертає увагу, що ефективність захисту не є тотожною досягненню за результатами судового розгляду бажаного для обвинуваченого результату, а полягає в наданні йому належних та достатніх можливостей з використанням власних процесуальних прав та кваліфікованої юридичної допомоги, яка в передбачених законом випадках є обов`язковою, захищатися від обвинувачення в передбачений законом спосіб. Подальша незгода обвинуваченого з позицією і тактикою захисту не свідчить про його неефективність.

Доводи сторони захисту про те, що суд апеляційної інстанції не розглянув його заяви та клопотання, Суд не бере до уваги, зважаючи на таке.

ОСОБА_6 в апеляційній скарзі заявляв лише клопотання про скасування запобіжного заходу для його мобілізації до лав Збройних сил України. Дане клопотання було оголошене апеляційним судом, а також враховано при вирішенні питання щодо покарання та про подальше утримання від вартою.

Крім цього, за приписами статей 404, 405 КПК суд апеляційної інстанції зобов`язаний перевірити всі доводи, викладені в апеляційних скаргах, у тому числі, за необхідності, шляхом дослідження доказів.

Виходячи з такої засади кримінального провадження, як безпосередність дослідження доказів (п. 16 ч. 1 ст. 7, ст. 23 КПК), апеляційний суд не вправі давати доказам іншу оцінку, ніж та, яку дав суд першої інстанції, якщо надані стороною обвинувачення й захисту докази не були безпосередньо досліджені під час апеляційного перегляду кримінального провадження.

Отже, в контексті ст. 404 КПК апеляційний суд не зобов`язаний досліджувати всю сукупність доказів із дотриманням засади безпосередності, якщо він по-новому (інакше) не тлумачить доказів, оцінених у суді першої інстанції. У разі коли місцевий суд дослідив усі докази з дотриманням засади безпосередності, а суд апеляційної інстанції погодився з ними, то останньому немає потреби знову досліджувати ці докази в такому ж порядку, як це було зроблено в суді першої інстанції.

Посилання засудженого на неправильне відображення рівня його освіти, не впливає на висновок про справедливість та законність прийнятого рішення.

Вказана описка може бути усунена в порядку виконання судового рішення відповідно до вимог статтей 537, 539 КПК.

Колегія суддів Верховного Суду вважає, що ухвала апеляційного суду узгоджується з приписам статей 370, 419 КПК, і погоджується з наведеними в ній висновками про законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого, що є підставами для безумовного скасування судових рішень, суд касаційної інстанції не встановив.

Керуючись статтями 376, 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд

ухвалив:

Вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 лютого 2023 року та ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 2 листопада 2023 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а його касаційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3