печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Печерського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 20.06.2023, у межах кримінального провадження №0000151 від 21.10.2022 та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Печерського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 20.06.2023, у межах кримінального провадження №0000151 від 21.10.2022 та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування вимог скарги зазначено, що оскаржувана постанова винесена всупереч вимогам чинного Закону, оскільки заявнику завдано майнової шкоди.

Заявник, що подав скаргу в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином про причини неявки не повідомив. На адресу суду надійшла заява адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 про розгляд скарги у їх відсутність та зазначила, що підтримує скаргу в повному обсязі.

Слідчий, рішення, якого є предметом оскарження в судове засідання не з`явився, про час розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Частиною 3 ст. 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя, приходить наступного висновку.

З матеріалів скарги вбачається, що Печерським управління Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000151 від 21.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 382 КК України.

У рамках даного кримінального провадження ОСОБА_3 до Печерського управління Головного управління Національної поліції у м. Києві в порядку ст. 220 КПК України подав клопотання про залучення до провадження як потерпілого.

За результатами розгляду вказаного вище клопотання слідчим слідчого відділу Печерського управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 листом від 20.06.2023 проінформовано заявника про те, що останній не є стороною у даному кримінальному провадженні, тому подане клопотання не може бути розглянуто в порядку ст. 220, 221 КПК України.

Не погоджуючись з даною відповіддю заявник звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України в якій просить скасувати постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим та зобов`язати уповноважену особу у кримінальному провадженні №0000151 прийняти рішення про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні та вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки.

Разом з тим, слідчий суддя приходить висновку, що заявник просить скасувати постанову про відмову у визнанні потерпілим, проте слідчим такої постанови винесено не було, а лише за результатами розгляду клопотання було надано письмову відповідь у формі листа.

За таких обставин встановлено, що заявник просить скасувати рішення слідчого прийняте у формі листа.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як регламентовано ч.2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, згідно з ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Таким чином, слідчий суддя приходить висновку, що заявником у скарзі не доведено та необґрунтовано, що зазначене вище рішення слідчого у формі листа може бути предметом розгляду слідчого судді.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З огляду на вказані вимоги Кримінального - процесуального кодексу України, слідчий суддя приходить висновку, що в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Печерського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 20.06.2023, у межах кримінального провадження № 0000151 від 21.10.2022 та зобов`язання вчинити дії, слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 26, 107, 303, 305-307, 309, 220, 221 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Печерського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 20.06.2023, у межах кримінального провадження №0000151 від 21.10.2022 та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1