У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 149/2382/23

Провадження №1-кп/149/44/24

03.05.2024 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 , приймає участь в режимі відеоконференції,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6 , приймає участь в режимі відеоконференції

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру заявлене у кримінальному провадженні №0000354 від 16.06.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Донецьк, не одруженого, освіта професійно-технічна проживаючого як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 , курсанта навчального взводу навчальної роти базової загальновійськової підготовки військової частини НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби, перебуваючи на посаді курсанта навчального взводу навчальної роти базової загальновійськової підготовки, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, положень Військової присяги, ст. 41 Конституції України, достовірно знаючи, що на території України відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжено, 16.06.2023 близько 21:30 год., перебуваючи за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , в ході спілкування з ОСОБА_7 попросив зателефонувати, на що останній надав йому власний мобільний телефон марки Redmі 9 С NFS Midnight 64 Gb. Після чого, у солдата ОСОБА_5 виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна. Діючи з прямим умислом, корисливим мотивом та з метою власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, солдат ОСОБА_5 , тримаючи у руках мобільний телефон Redmі 9 С NFS НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 , відкрито викрав його, вийшовши з домоволодіння останнього, не зважаючи на зауваження матері ОСОБА_7 ОСОБА_8 припинити такі протиправні дії, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, з метою розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

Відповідно до висновку експерта № СЕ 19/102-23/11208-ТВ від 27.06.2023 ринкова вартість мобільного телефона Redmі 9 С NFS Midnight Grаy 3 GB RAM 64 Gb ROM становить 2933,33 грн.

Прокурор ОСОБА_9 12.04.2024 звернувся до суду з клопотанням про застосування до обвинуваченого примусових заходів медичного характеру, оскільки ОСОБА_5 у період вчинення інкримінованого йому діяння на психічні розлади не страждав, однак у теперішній час у нього виявлено тимчасовий розлад психічної діяльності, що позбавляє можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними. Отже ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру, а саме надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

29.04.2024 до суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_9 про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про застосування заходів медичного характеру.

Захисник ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , законний представник ОСОБА_6 підтримали клопотання про застосування заходів медичного характеру.

Дослідивши під час судового провадження в судовому засіданні надані стороною обвинувачення докази, суд вважає, що дії ОСОБА_5 кваліфіковано вірно за ч. 4 ст. 186 КК України грабіж, вчинений в мовах воєнного стану, а винуватість ОСОБА_5 у вчиненні вказаного суспільно небезпечного діяння, кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами.

Обвинувачений ОСОБА_5 будучи допитаним у суді 14.08.2023 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав та надав такі показання. 16.06.2023 орієнтовно о 21:30 год. приїхавши з м. Вінниці на таксі, зайшов додому до потерпілого ОСОБА_7 і попросив у нього мобільний телефон, щоб зателефонувати, оскільки свій телефон втратив. Отримавши від потерпілого мобільний телефон, він вийшов з будинку, сів у автомобіль таксі та поїхав. Домовився з ОСОБА_10 про зустріч. Орієнтовно через пів години зателефонував до потерпілого та повідомив, що телефон поверне через ОСОБА_11 , повідомив коли саме. Наміру викрадати телефон не мав, хотів зателефонувати та повернути його потерпілому. Оскільки був поганий зв`язок він вийшов з телефоном на вулицю. У вчиненому кається.

Свідок ОСОБА_12 в суді надав показання, відповідно до яких він знає обвинуваченого ОСОБА_13 , оскільки раніше разом з ним перебував в реабілітаційному центрі « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». 16.06.2023 ввечері на АЗС «Окко» зустрівся з ОСОБА_5 , який повідомив, що щойно зайшов та забрав цей телефон Редмі 9, чорного кольору, у чоловіка ОСОБА_14 - викрав телефон. У цього ОСОБА_14 раніше працювали хлопці з центру, у тому числі і Бойко ОСОБА_15 добровільно віддав йому цей телефон, а він, у подальшому, віддав цей телефон працівникам поліції на їх вимогу. З потерпілим домовився про повернення мобільного телефона вранці наступного дня.

Свідок ОСОБА_8 у суді надала такі показання. ОСОБА_16 у червні 2023 ввечері прийшов до них додому, зайшов до хати, попросив у її сина ОСОБА_7 , який є особою з інвалідністю, мобільний телефон, що б зателефонувати до пастора. ОСОБА_16 завершив розмову, потім попросив ще раз зателефонувати. Потерпілий ОСОБА_7 набрав номер, а ОСОБА_16 забрав мобільний телефон та пішов, незважаючи на неодноразові прохання як потерпілого, так і свідка повернути телефон, ОСОБА_5 вийшов з будинку, сів у таксі та поїхав. Потерпілий звернувся в поліцію, і через декілька днів телефон повернули.

Також винуватість ОСОБА_5 підтверджується оглянутими у судовому засіданні та дослідженими доказами, наданими стороною обвинувачення, зокрема:

-витягом з ЄРДР за № 0000354 від 16.06.2023 внесені відомості за зверненням ОСОБА_7 про те, що маловідомий йому ОСОБА_17 16.06.2023 близько 21:30 год. відкрито заволодів його мобільним телефоном Redmі 9С, правова кваліфікація ч. 4 ст. 186 КК України (а.с. 58); рапортом щодо реєстрації даного звернення № 2684 від 16.06.2023 (а.с. 59);

-протоколом прийняття заяви від ОСОБА_18 від 16.06.2023 (а.с. 60);

-протоколом огляду від 16.06.2023, з фототаблицею до нього, відповідно до яких, за наявності письмової заяви власника ОСОБА_8 , оглянуто домогосподарство за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 62-65)

-дорученням про проведення досудового розслідування (а.с. 66), постановами про визначення групи прокурорів від 16.06.2023, від 17.06.2023 (а.с. 67), повідомленням про початок досудового розслідування (а.с. 68), постановою про зміну групи прокурорів від 17.06.2023 (а.с. 75);

-протоколом огляду від 16.06.2023, заявою ОСОБА_12 від 16.06.2023, відповідно до яких він добровільно видав мобільний телефон Redmі 9, який йому дав знайомий чоловік на ім`я ОСОБА_17 16.06.2023 на АЗС «Окко» (а.с. 70, 71-73);

-постановою про приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 16.06.2023, а саме: мобільного телефона Redmі 9 С NFS Midnight 64 Gb (а.с. 74), який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_7 (а.с. 76, 77, 78-80, 84) і на який ухвалою слідчого судді від 20.06.2023 накладено арешт;

-товарним чеком від 13.07.2021 на придбання мобільного телефону Redmі 9 С , захисного скла та чохла, на загальну суму 3899 грн (а.с. 81), копією коробки на даний телефон із зазначенням ІМЕІ (а.с. 82);

-протоколом затримання ОСОБА_5 від 17.06.2023 за яким останній був затриманий 17.06.2023 об 11 год. 00 хв. у порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України (а.с. 85-89).

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.06.2023, відповідно до якого ОСОБА_12 впізнав на фото № 1 ОСОБА_19 як особу, яка йому передала мобільний телефон на АЗС «Окко» 16.06.2023 близько 23:00 год. (а.с. 102-104, 105);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.06.2023, відповідно до якого ОСОБА_7 впізнав на фото № 1 особу на ім`я ОСОБА_17 , який орієнтовно місяць тому приходив та допомагав їм в домогосподарстві (а.с. 106-108), згідно з довідкою до протоколу на фотознімку № 1 зображений ОСОБА_5 (а.с. 109);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.06.2023, відповідно до якого ОСОБА_8 впізнала на фото № 1 особу на ім`я ОСОБА_17 , який близько місяця тому кілька разів приходив та допомагав їй по господарству (а.с. 110-112), згідно з довідкою до протоколу на фотознімку № 1 зображений ОСОБА_5 (а.с. 113);

-висновком експерта № СЕ-19/102-23/11208-ТВ від 27.06.2023, фототаблицею до нього, проведеного на виконання постанови від 19.06.2023 (а.с. 114-115), відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону Redmі 9 С NFS Midnight Grаy 3 GB RAM 64 Gb ROM, який був придбаний 13.07.2021 за ціною 3499 грн, станом на 16.06.2023 становила 2933,33 грн (а.с. 118-124). Витрати на проведення експертизи 956 грн (а.с. 117).

Оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, повністю доведена.

Так, під час розгляду справи обвинувачений ОСОБА_5 хоча й зазначив, що визнає вину, однак фактично не визнав умисел на відкрите викрадення чужого майна, а також корисливу мету.

Проте, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна повністю підтверджується показаннями свідка ОСОБА_8 , яка повідомила, що ОСОБА_16 16.06.2023 прийшов до них додому та забрав телефон потерпілого, на прохання повернути телефон він не реагував, з телефоном зник у невідомому напрямку. Ці показання свідка ОСОБА_8 підтверджуються обставинами викладеними у заяві потерпілого про вчинення кримінального правопорушення, а також протоколами для впізнання особи за участі як потерпілого ОСОБА_7 , а також ОСОБА_8 , які були очевидцями події та впізнали ОСОБА_13 , який раніше у них працював, як особу яка 16.06.2023 викрала мобільний телефон потерпілого. Ці докази узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_20 , який повідомив, що ввечері 16.06.2023 зустрівся з ОСОБА_5 на АЗС «Окко» у м. Хмільник і останній дав йому мобільний телефон Редмі 9 чорного кольору, та повідомив, що викрав його у чоловіка на ім`я ОСОБА_14 , в якого він раніше працював. Також протоколом пред`явлення особи для впізнання за участі цього свідка, який впізнав ОСОБА_13 , як особу яка віддала йому мобільний телефон, який ОСОБА_21 в подальшому видав працівникам поліції. Відповідно до висновку експерта № СЕ 19/102-23/11208-ТВ від 27.06.2023 ринкова вартість мобільного телефона Redmі 9 С NFS Midnight Grаy 3 GB RAM 64 Gb ROM становить 2933,33 грн, чого достатньо для настання кримінальної відповідальності.

Суд відхиляє доводи захисника та обвинуваченого про відсутність корисливої мети та умислу саме на викрадення майна, а лише намір покористуватися телефоном та повернути його потерпілому. Так, з об`єктивної сторони грабіж характеризується відкритим способом викрадення чужого майна, тобто таким, що здійснюється у присутності інших осіб, які розуміють протиправний характер дій винного, а він, у свою чергу, усвідомлює цю обставину. При цьому грабіж визнається закінченим з моменту, коли винна особа вилучила майно і має реальну можливість розпорядитися чи користуватися ним.

За встановлених на підставі сукупності досліджених доказів у даній справі обставин, оцінивши показання свідків, суд дійшов висновку про наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, оскільки останній у присутності потерпілого, свідка ОСОБА_8 , розумів протиправний характер своїх дій, відкрито викрав належний потерпілому мобільний телефон, з яким зник, в умовах воєнного стану. Доводи про те, що обвинувачений хотів лише покористуватися та повернути мобільний телефон спростовується його подальшими діями. Так, знаючи місце проживання потерпілого, обвинувачений впродовж певного часу не вчиняв дій щодо повернення мобільного телефона.

Також суд враховує висновок судово-психіатричного експерта № 169 від 25.03.2024, відповідно до якого: у період вчинення інкримінованого йому діяння, ОСОБА_5 на психічні розлади не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; у теперішній час у ОСОБА_5 виявлений тимчасовий розлад психічної діяльності у вигляді гострого поліморфного психотичного розладу з симптомами шизофренії (F23.1), ОСОБА_5 не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; ОСОБА_5 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді стаціонарного примусового лікування в психіатричній лікарні. Зазначений висновок в судовому засіданні підтримав експерт ОСОБА_22 .

Заявлене прокурором клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 19 КК України осудною визнається особа, яка під час вчинення кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Не підлягає покаранню особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але до постановлення вироку захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. До такої особи за рішенням суду можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру, а після одужання така особа може підлягати покаранню.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб , які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом (ч. 1 ст. 94 КК України)

Згідно з ч. 4 ст. 93 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах посиленого нагляду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

Згідно з ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

З досліджених доказів та обставин справи, судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення у стані осудності, проте після вчинення правопорушення захворів на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання, а тому до нього належить застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Суд приймає до уваги роз`яснення Верховного Суду України, викладені в абз. 2 п.15 постанови Пленуму від 03.06.2005 року N7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», за якими в ухвалі (постанові) суду не треба наводити назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа, і вказувати строк застосування примусового заходу медичного характеру, проте необхідно зазначити про скасування з часу доставки (прийому) неосудного до цього закладу запобіжного заходу (якщо останній був застосований).

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді на речовий доказ - мобільний телефон, який повернути потерпілому.

Оскільки КПК України не передбачено стягнення судових витрат при застосуванні заходів медичного характеру, витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні слід віднести на рахунок держави.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Враховуючи висновок судово-психіатричної експертизи, пояснення експерта ОСОБА_22 , а також інші встановлені у справі обставини, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково, до набрання ухвалою суду законної сили, але не більше ніж на 60 днів, застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 19, 92-94 КК України, ст. ст. 503-505, 512, 513 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_9 про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити частково.

До набрання ухвалою законної сили застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, скасувавши з часу доставки (прийому) ОСОБА_5 до цього закладу запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду від 20.06.2023 на мобільний телефон Redmі 9 С NFS Midnight Grаy 3 GB RAM 64 Gb ROM скасувати.

Речовий доказ: мобільний телефон Redmі 9 С NFS Midnight Grаy 3 GB RAM 64 Gb ROM повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Витрати на залучення експертів у даному кримінальному провадженні, що становлять 956 грн віднести на рахунок держави.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_23