ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №521/380/24 відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 30.08.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимою особою за вчинення корисливого злочину, під час іспитового строку, в період дії воєнного стану, запровадженого відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затверджено Верховною Радою України, який у подальшому продовжено у відповідності до Закону, зокрема останній раз Указом Президента України №734/2023 від 06.11.2023 з 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, знову вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

05.11.2023, в першій половині дня, ОСОБА_4 , знаходився в квартирі АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_6 , з яким розпивали алкогольні напої. Через деякий час ОСОБА_6 заснув, а ОСОБА_4 побачив на тумбочці, що знаходилася в кімнаті потерпілого, мобільний телефон марки Samsung Galaxy А04 (A045F/DS) чорного кольору, після чого в останнього виник раптовий умисел на заволодіння чужим майном.

Після цього, біля 16 години, діючи з прямим умислом на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, розуміючи протиправний характер своїх дій, суспільну небезпечність та наслідки свого діяння, бажаючи їх настання, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 заснув, і за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, з квартири АДРЕСА_2 викрав мобільний телефон марки Samsung Galaxy А04, вартістю 4599 гривень, який був у чохлі чорного кольору, вартістю 190 гривень, та на якому було наклеєно захисне скло вартістю 285 гривень.

У подальшому, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, підтвердив вищевикладені обставини та заявив про щире каяття у вчиненому. При цьому, показання обвинуваченого суд оцінює як достовірні та такі, що узгоджуються з обставинами, викладеними в обвинувальному акті.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання вини.

Таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене ОСОБА_4 повторно, в умовах воєнного стану, суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України.

При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд керується загальними принципами призначення покарання, визначеними в ст. 50, 65 КК України.

Суд визнає пом`якшуючою покарання обставиною щире каяття ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд також враховує дані про стан його здоров`я.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, враховуючи наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обставин, що обтяжують покарання, приймаючи до уваги, що кримінальне правопорушення було вчинене обвинуваченим під час умовного покарання за вчинення тотожного злочину, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, з застосуванням положень ст. 71 КК України і визначення покарання за принципом часткового складання вироків.

Підстав для застосування ст. 69,75 КК України до обвинувачених судом не встановлено.

Речових доказів та судових витрат у кримінальному провадженні немає.

Вирішуючи питання, які відповідно до положень пп. 2 п. 4 ст. 374 КПК України повинен вирішити суд при ухваленні вироку, у тому числі щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься і питання запобіжного заходу, встановивши можливість вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 дій, передбачених ст. 177 КПК України, із метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого до набрання вироком законної сили та забезпечення виконання вироку, суд вважає за необхідне обрати до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 369 -374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного цим вироком невідбутого покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 30.08.2022, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 років і 2 місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання рахувати з 28.03.2024.

На вирок може бути подана сторонами апеляція в Одеській апеляційний суд через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_7