Справа № 216/4762/17
Провадження № 1-в/216/65/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2024 року м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді: - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 про перерахування строку тримання під вартою та цілодобового домашнього арешту з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

01.05.2024 року до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, надійшло клопотання ОСОБА_4 про перерахування строку тримання під вартою з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 19.08.2017 року по 19.01.2018 року відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, а також строку перебування під цілодобовим домашнім арештом з 19.01.2018 року по 19.01.2019 року із розрахунку день за два.

Засуджений ОСОБА_4 не був конвоєм доставлений до суду через відсутність світла в СІЗО.

Захисник засудженого ОСОБА_5 правом на участь у судове засідання не скористалася, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином.

Прокурор, який був присутній у судовому засіданні заперечував проти перерахування строку тримання під вартою по «Закону ОСОБА_6 » та строку перебування засудженого під цілодобовим домашнім арештом, вказуючи на те, що період тримання під вартою ОСОБА_4 в Криворізькій УВП № 3 не підпадає під дію «Закону ОСОБА_6 ».

Вислухавши думку прокурора та дослідивши клопотання ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що клопотання засудженого є безпідставне, а тому його слід відхилити, виходячи із наступного.

Вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 листопада 2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано винним в скоєнні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України та призначено йому покарання з застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Згідно зі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 3 (три) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (т.2 а.с.43-47).

По даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 утримувався під вартою в Криворізькій УВП № 3 з 17 липня 2017 року.

Вироком колегії судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 листопада 2023 року щодо ОСОБА_4 скасовано в частині призначеного покарання та призначено йому покарання за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 3 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Зарахувавши ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 17 липня 2017 року по 25 січня 2018 року включно в перерахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. (т.2 а.с.69-73).

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, або інших осіб, установ або організацій у випадках, встановлених законом.

До питань про будь-які сумніви і суперечності, що виникають при виконанні вироку, які належить вирішувати суду, що ухвалив вирок, відносяться: про уточнення посади чи виду діяльності, якщо при призначенні покарання (основного або додаткового) у вигляді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю допущено неточні, неконкретні формулювання; про усунення суперечностей і неточностей при написанні прізвища, імені, по батькові чи інших біографічних даних засудженого; про звільнення з-під варти особи, засудженої до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, якщо підсудний був під вартою, і суд не вирішив питання про зміну запобіжного заходу; про скасування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо вони не були скасовані судом при ухваленні виправдувального вироку, тощо.

Під час виконання вироку суд може вирішувати лише ті питання, які не стосуються суті вироку і не тягнуть погіршення становища засудженого, якщо таке погіршення становища прямо не передбачено в законі.

Так, 26.11.2015 Верховною Радою України було прийнято так званий Закон Савченко Закон України № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», який встановив порядок зарахування судом строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

18.05.2017 Законом України № 2046-VIII, який набрав законної сили 21.06.2017, Верховна Рада України скасувала названий вище Закон Савченко - Закон України №838?VIII, після чого попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Згодом 29.08.2018 Велика Палата Верховного Суду у кримінальній справі унікальний номер № 663/537/17 (провадження №13-31кс18) дала висновок щодо застосування Закону ОСОБА_6 в часі і розрахунку термінів попереднього ув`язнення, зазначивши, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21.06.2017року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72КК України в редакції Закону №2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII), тобто один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Відповідно до вищезазначеного правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 29 серпня 2018 року, в разі, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону № 838-VII.

По даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення 17 липня 2017 року, що не підпадає під дію Закону № 838 -VII.

Таким чином, у клопотанні ОСОБА_4 про перерахування йому строку тримання під вартою в Криворізькій УВП № 3 по «Закону ОСОБА_6 » із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі слід відмовити за безпідставністю.

Стосовно зарахування строку перебування під домашнім арештом з 19.01.2018 року по 19.01.2019 року суд зазначає наступне.

За змістом ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Відповідно до статті 3 даного Закону, підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінально - процесуального кодексу України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.

Застосований відносно ОСОБА_4 запобіжний західу вигляді цілодобового домашнього арешту не є строком попереднього ув`язнення у розумінні ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», тому підстави для перерахунку йому строку перебування під домашнім арештом з 19.01.2018 року по 19.01.2019 року також відсутні.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_4 про перерахунок строку попереднього ув`язнення є необґрунтованим, а тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 537 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У клопотанні ОСОБА_4 про перерахування строку тримання під вартою та цілодобового домашнього арешту з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1