Справа № 712/2043/24
Провадження №1-кс/712/1002/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про накладення арешту на майно

19 лютого 2024 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000021, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.01.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення обшуку приміщенні квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої являється ОСОБА_6 (РОКПП: НОМЕР_1 ), користувачем якої є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: карткотримач з сім картою, на якому зазначено серійний номер НОМЕР_2 , карткотримач з написом номеру мобільного телефону НОМЕР_3 , карткотримач з написом номеру мобільного телефону НОМЕР_4 , карткотримач з написом номеру мобільного телефону НОМЕР_5 , що упаковано до сейф пакету PSP 4219580 - з метою збереження речових доказів із забороною відчуження та розпорядження даним майном.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000021 від 02.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України,-

Досудовим розслідуванням встановлено, 02.01.2023 до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшла заява від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що 28.12.2023 невстановлена особа, шляхом підпалу пошкодила вхідні двері до приміщення належної їй квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Окрім цього, 03.01.2024 до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення про пожежу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , в якому мешкає гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Окрім цього, 03.01.2024 р. близько 20:00 год. невстановлена особа, на четвертому поверсі під`їзду АДРЕСА_4 , здійснила підпал двох автомобільних шин, що призвело до пошкодження майна громадян та задимлення приміщення.

Окрім цього, 19.01.2024 р. близько 13 год. 30 хв. за адресою: м. Черкаси, вул. Тараскова, 4, в під`їзді № 1 на четвертому поверсі виявлено предмет зовні схожий на автомат з глушником, який може відноситися до бойової вогнепальної зброї, залишений невстановленою особою.

Окрім цього, 24.01.2024 року до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення про те, що 24.01.2024 року близько 17:12 год. поблизу буд. АДРЕСА_5 було чутно постріли та в ході опрацювання виклику виявлено автоматичну зброю, можливо АК47 з обвісом, бойовий патрон та гільзи від патронів.

Окрім цього, в ході досудового розслідування за кримінальним провадженням № 0000332 за ч. 1 ст. 263 КК України встановлено, що невстановленою особою 24.01.2024 року близько 19.12 год. під час перебування за адресою: АДРЕСА_5 , було грубо порушено громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю із застосуванням предмету схожого на вогнепальну зброю.

Окрім цього, 25.01.2024 р. близько 09 год 10 хв. до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення про те, що за адресою АДРЕСА_6 виявлено предмет зовні схожий на автоматичну вогнепальну зброю - автомат Калашникова.

Допитана в якості потерпілого ОСОБА_8 вказала, що нерухоме майно, а саме квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 на праві приватної власності належить потерпілій. Також, потерпіла пояснила, що 28.12.2023 близько о 15:00 год. на її мобільний телефон від сусідки надійшов дзвінок, про те, що в квартирі потерпілої відбувалася пожежа. По приїзду до квартири ОСОБА_8 побачила, що вхідні двері до приміщення квартири, а також приміщення коридору мають ознаки горіння. Далі, з показів потерпілої, її син ОСОБА_10 , який мешкає на даний час в Польщі, у вечірній час доби, повідомив, що вказану вище квартиру підпалили двоє невідомих осіб, на підтвердження чого у нього мається відеозапис, який був отриманий з телеграм месенджера з назвою ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Під час огляду вказаного вище відеозапису встановлена ділянка місцевості під`їзду із вхідними дверима, схожими на вхід до квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . Також встановлено, що невідома особа, одягнена в джинси синього кольору, куртку чорного кольору із капюшоном, підкладка якого має червоний колір, взуття чорного кольору, здійснює підпал автомобільних шин, які розташовані під вхідними дверима до вказаної вище квартири.

В ході досудового розслідування з оперативного підрозділу ВКП Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, слідчим відділом Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області отримана відповідь на доручення, в порядку ст.40 КПК України, відповідно до якої встановлено дві особи, які можуть бути причетними до скоєння вказаного вище кримінального правопорушення, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_7 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешкає за адресою: АДРЕСА_8 .

В ході перегляду відеокамер, що належать ТОВ «Маклаут» розташованих біля будинку, де скоєно кримінальне правопорушення, а саме за адресою: АДРЕСА_9 , було встановлено, що о 14:00 год. 28.12.2023 невідомий чоловік одягнений в темно-сині джинси проходить повз під`їзд де розташована квартира потерпілої, в подальшому о 14:27 год. до вищевказаного під`їзду підходить невідоми чоловік одягнений в сірі спортивні штани, чорну куртку та чорно-білі кросівки та тримає двері до під`їзду, о 14:32 год. до під`їзду з шинами в руках заходить невідомий чоловік, одягнутий в чорну куртку та чорні кросівки темно-сині джинси, та о 14:35 год. вказані особи виходять з під`їзду та сідають до автомобіля марки «Volkswagen» модель «Passat», сірого кольору (тип кузова універсал).

Також встановлено, що на відео з камер спостереження системи «Безпечна Черкащина» зафіксовано, що особи причетні до скоєння вказаного кримінального правопорушення, а саме підпалу, після його вчинення сіли в автомобіль марки «Volkswagen» модель «Passat», сірого кольору (тип кузова універсал) із р.н. НОМЕР_6 .

Подальшою перевіркою встановлено, що реєстраційний номер НОМЕР_7 , було викрадено 14.08.2020 в м. Київ, з автомобіля ЗАЗ 110307, 2004 р.в. (власником якого являється ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_10 ).

В ході досудового розслідування, отримано відомості з згідно яких встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одразу ж після вчинення підпалу, котрий описаний вище, поїхав та залишався певний період часу за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає його матір ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , котра також являється власницею вказаного вище автомобіля.

Враховуючи вище викладене, в ході досудового розслідування, виникла необхідність в проведенні обшуку за вказаною вище адресою.

Відтак, 12.02.2024, на підставі ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси, від 09.02.2024, проведено обшук в приміщенні квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої являється ОСОБА_6 (ЗРОКПП: НОМЕР_1 ), користувачем якої є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході проведення якого в вилучено наступне: карткотримач з сім картою, на якому зазначено серійний номер НОМЕР_2 , карткотримач з написом номеру мобільного телефону НОМЕР_3 , карткотримач з написом номеру мобільного телефону НОМЕР_4 , карткотримач з написом номеру мобільного телефону НОМЕР_5 , що упаковано до сейф пакету PSP 4219580.

Вилучене під час обшуку та перелічене вище - визнано речовими доказами, так як вони мають істотне значення для матеріалів кримінального провадження, мають значення для проведення подальших необхідних слідчих (розшукових) дій, можуть містити на собі сліди вчинення злочину, на них може зберігатися інформація про обставини вчинення злочину, яка може бути використана як доказ причетності особи до вчинення злочину, та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що на вказаних речах та предметах містяться ознаки кримінального правопорушення та вказують на обставини вчинення злочину, тому для проведення необхідних судових експертиз та інших необхідних слідчих (розшукових) дій в кримінальному провадженні виникла потреба в забороні використання та розпорядження вказаними речами, предметами та документами, так як їх незастосування може призвести до зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків , які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити його в повному обсязі.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та зазначив, що зазначене майно не відповідає критеріям, зазначеними в ст. 98 КПК України, а тому не підлягають арешту.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що дане клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Слідчий суддя вважає, що встановлені у даному кримінальному провадженні фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, за якими здійснюється досудове розслідування, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що майно зазначене в клопотанні, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що згідно ч. 3 ст. 173 КПК України дає підстави для їх арешту як речового доказу з метою збереження.

Крім того, постановою слідчого СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_14 від 12.02.2024 вказані в клопотанні об`єкти, які підлягають арешту, визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

Таким чином, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, вказане майно в клопотанні підлягає арешту з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовими доказами у межах кримінального провадження № 0000021 та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Під час розгляду даного клопотання досліджувались матеріали додані до клопотання, в результаті чого було з`ясовано, що квартира АДРЕСА_11 належить ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , згідно відповіді КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», що зазначено в ухвалі слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 лютого 2024 року.

Відповідно до протоколу обшуку від 12.02.2024 року копію ухвали слідчого судді отримала ОСОБА_13 та общук проводився в присутні ОСОБА_13 за адресою зазначеною в ухвалі слідчого судді від 09.02.2024 року.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 167, 170, 171, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000021, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.01.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку приміщенні квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , власниками якої являються ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , а саме: карткотримач з сім картою, на якому зазначено серійний номер НОМЕР_2 , карткотримач з написом номеру мобільного телефону НОМЕР_3 , карткотримач з написом номеру мобільного телефону НОМЕР_4 , карткотримач з написом номеру мобільного телефону НОМЕР_5 , що упаковано до сейф пакету PSP 4219580, із забороною відчуження та розпорядження даним майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1