Справа № 487/8972/23
Провадження № 1-кс/487/3230/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2024 м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000258 від 27.07.2022 за ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000258 від 27.07.2022 за ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на майно, яке належить підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: земельну ділянку із кадастровим номером :01:001:1083, площею 0.0421 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 221); житловий будинок, з господарськими та побутовими спорудами і будівлями, загальною площею 83 кв. м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 21); автомобіль «MAZDA CX-5», білого кольору, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 .

Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000258 від 27.07.2022 за ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

07.05.2024, встановивши наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000258 від 27.07.2022, заступником Генерального прокурора, повідомлено ОСОБА_4 , яка обіймає посаду голови Генічеського районного суду Херсонської області, про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

В цей же день, у відповідності до вимог статей 278, 111, 112, ч. 8 ст. 135 КПК України, повідомлення про підозру та повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_4 на 13.05.2024, 14.05.2024 та 15.05.2024 опубліковані в газеті КМУ «Урядовий кур`єр» та на офіційному сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 , за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № НОМЕР_4 ОСОБА_4 , на праві власності належить:

- земельна ділянка із кадастровим номером :01:001:1083, площею 0.0421 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 221);

- житловий будинок, з господарськими та побутовими спорудами і будівлями, загальною площею 83 кв. м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 21).

Відповідно до реєстраційної картки ТЗ ОСОБА_4 , на праві приватної власності належить автомобіль «MAZDA CX-5», білого кольору, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 .

У клопотанні слідчий посилається на те, що оскільки санкції ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України передбачає конфіскацію майна, а також з метою подальшої конфіскації, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, вище перелічене майно, яке належить на праві приватної власності підозрюваній ОСОБА_4 , підлягає арешту.

В судовому засіданні слідчий не був присутнім, надав до суду заяву, в якій просив розглянути клопотання за його відсутності.

Керуючись ч. 2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання про арешт майна проведено без повідомлення підозрюваної, її захисника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК).

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК).

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Судом встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000258 від 27.07.2022 за ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України від 07.12.2009 №1016/2009 «Про призначення суддів» ОСОБА_4 призначено на посаду судді Іванівського районного суду Херсонської області.

Указом Президента України від 23.05.2013 № 3001/2013 «Про переведення суддів» ОСОБА_4 з посади судді Іванівського районного суду Херсонської області переведено на посаду судді Генічеського районного суду Херсонської області.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ (у редакції від 05.07.2001) ОСОБА_4 склала присягу судді, якою урочисто присягнула чесно і сумлінно виконувати обов`язки судді, здійснювати правосуддя, підкоряючись тільки закону, бути об`єктивною і справедливою.

Рішенням зборів суддів Генічеського районного суду Херсонської області 22.05.2020 ОСОБА_4 обрано головою цього суду.

Однак ОСОБА_4 порушила складену нею присягу та, ігноруючи її положення, у порушення вимог ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України, ч. 7 ст. 56, ст. 57 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», вчинила державну зраду, а саме діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом надання представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану.

У невстановлений під час досудового розслідування день та час, але не пізніше липня 2023 року громадянка України ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Генічеськ Генічеського району Херсонської області, маючи як суддя судової влади України достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвий досвід для усвідомлення фактів військової агресії рф проти України, діючи умисно, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання в умовах воєнного стану добровільно погодилась співпрацювати з невстановленими представниками окупаційної влади та збройних сил рф, надавати їм допомогу в проведенні підривної діяльності проти України, виконувати незаконні завдання щодо становлення окупаційної влади рф на тимчасово окупованій території Херсонської області, зокрема щодо функціонування самопроголошеного незаконного судового органу на тимчасово окупованій території міста Генічеськ під назвою «Генический районный суд Херсонской области» та зайняти у ньому посаду судді.

Після цього у невстановлені під час досудового розслідування день та час, але не пізніше 19.07.2023, перебуваючи у місті Генічеськ Херсонської області, ОСОБА_4 , діючи умисно, добровільно зайняла посаду «судьи» у незаконному самопроголошеному судовому органі, створеному на тимчасово окупованій території Херсонської області під назвою «Генический районный суд Херсонской области», та приступила до виконання обов`язків на вказаній посаді.

З метою становлення та зміцнення окупаційної влади рф ОСОБА_4 у приміщенні так званого «Генического районного суда Херсонской области» за адресою: АДРЕСА_2 , діючи як представник окупаційної судової влади рф, здійснювала судовий розгляд справ за законодавством рф, а також виконувала інші функції, що були доручені їй представниками окупаційної влади.

Зазначеними умисними діями суддя та голова Генічеського районного суду Херсонської області ОСОБА_4 , грубо ігноруючи конституційний обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, порушила присягу судді, забезпечила становлення і зміцнення окупаційної влади на тимчасово окупованій території України шляхом безпосередньої участі у створенні незаконних судових органів, виконання функцій представника окупаційної судової влади рф з метою недопущення верховенства влади України на території Херсонської області, надавши тим самим представникам іноземної держави допомогу у проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності державній, економічній та інформаційній безпеці України в умовах воєнного стану.

07.05.2024 заступником Генерального прокурора повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 2 ст. 111 КК України, а саме: державній зраді, тобто, діянні, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а саме в наданні представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану; за ч. 7 ст. 111-1 КК України, у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних судових органах, створених на тимчасово окупованій території.

В цей же день, у відповідності до вимог статей 278, 111, 112, ч. 8 ст. 135 КПК України, повідомлення про підозру та повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_4 на 13.05.2024, 14.05.2024 та 15.05.2024 опубліковані в газеті КМУ «Урядовий кур`єр» та на офіційному сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 , за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3

Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Санкції ч. 2 ст. 111 та ч. 7 ст. 111-1 КК України передбачають додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Отже, закон про кримінальну відповідальність передбачає можливість конфіскації майна у випадку засудження особи за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 та ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 346740248 ОСОБА_4 на праві власності належить: земельна ділянка із кадастровим номером :01:001:1083, площею 0.0421 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 221); житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами і будівлями, загальною площею 83 кв. м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 21).

Відповідно до реєстраційної картки ТЗ ОСОБА_4 на праві приватної власності належить автомобіль «MAZDA CX-5», білого кольору, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 .

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим у клопотанні доведені правові підстави, передбачені ч. 2 ст. 173 КПК України, для арешту майна, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів (зач. 2 ст. 111 КК України та ч. 7 ст. 111-1 КК України), яке передбачає конфіскацію майна як виду покарання, існує ризик відчуження майна підозрюваною іншим особам, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Оскільки арешт накладається з метою конфіскації майна, як виду покарання, відповідно до ст.170 КПК України, існують підстави для тимчасового позбавлення підозрюваного права на розпорядження вказаного майна.

Слідчий суддя зазначає, що на даному етапі таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження, а незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке належить підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: земельну ділянку із кадастровим номером :01:001:1083, площею 0.0421 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 221); житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами і будівлями, загальною площею 83 кв. м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 21); автомобіль «MAZDA CX-5», білого кольору, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1