Справа № 732/247/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/152/24
Категорія - ч. 1 ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного 28 листопада 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005649, за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 жовтня 2023 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мена, Корюківського району, Чернігівської області, з професійно-технічною освітою, одруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , учасника бойових дій, без зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 жовтня 2023 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування для проведення судових експертиз в сумі 7 928 грн. 76 коп.

Скасовано арешт накладений на майно ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 листопада 2022 року.

Питання про речові докази вирішено відповідно до статті 100 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням суду, адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його у зв`язку невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а кримінальне провадження щодо його підзахисного закрити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_8 заперечував фактичні обставини викладені у обвинуваченні, наполягаючи, що він, перебуваючи у погребі, перехопив пістолет у ОСОБА_10 та побоюючись за своє життя через погрози останнього, здійснив постріли і такі показання були перевірені в ході слідчого експерименту та узгоджуються з показанням свідків, допитаних під час судового розгляду.

Вказує, що відповідно до висновку експерта №178-МК від 29.11-19.12.2022 року було встановлено відсутність ознак впливу «супутніх чинників» пострілу (гази й кіптява), що може вказувати на вірогідну «неблизьку» дистанцію пострілу, однак апелянт зазначає, що експертом при наданні такого висновку, верхній одяг ОСОБА_11 на предмет наявності супутніх чинників пострілу не досліджувався, а дослідженню з цього приводу піддавалися лише клаптики шкіри відібраний від трупу потерпілого.

Захисник стверджує, що судом не було надано оцінки доводам сторони захисту, що на момент досліджуваних подій у погребі, в стані алкогольного сп`яніння знаходилися ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з яких останній був мертвим і його смерть була неприродною, а насильницькою. Не було з`ясовано яким чином у погребі опинився ОСОБА_12 та чи була у нього зброя і хто здійснив окрім трьох пострілів, четвертий.

З врахуванням викладених обставин, на переконання сторони захисту, 27 листопада 2022 року ОСОБА_8 перебував у стані необхідної оборони від протиправних посягань ОСОБА_10 .

В поданих запереченнях на апеляційну скаргу захисника прокурор просить відмовити у її задоволенні, а вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Як встановлено судом першої інстанції наказом командира військової частини НОМЕР_1 №2 від 28.02.2022 ОСОБА_8 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, на всі види забезпечення та наказом командира військової частини НОМЕР_1 №81 від 10.05.2022 призначено на посаду головного сержанта 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти.

27 листопада 2022 року близько 21 години 39 хвилин головний сержант 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , знаходився у приміщення будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в якому перебував особовий склад 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .

В цей же день та час до приміщення вказаного будинку зайшов військовослужбовець ОСОБА_13 та повідомив ОСОБА_8 про можливе вчинення військовослужбовцем ОСОБА_11 вбивства військовослужбовця ОСОБА_12 .

Отримавши вказану інформацію, 27 листопада 2022 року близько 21 години 40 хвилин ОСОБА_8 вийшов з приміщення вказаного будинку та перебуваючи на території домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, реагуючи на отриману від військовослужбовця ОСОБА_13 інформацію про можливе вчинення вбивства військовослужбовцем ОСОБА_11 військовослужбовця ОСОБА_12 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснив три постріли з пістолету моделі ПМ № НОМЕР_2 в область голови, грудної клітки та правої верхньої кінцівки ОСОБА_11 .

Внаслідок указаних протиправних дій ОСОБА_8 . ОСОБА_11 спричинено тілесні ушкодження у виді: сліпого проникаючого вогнепального поранення голови: вхідної вогнепальної рани правої лобно-тім`яної ділянки, яка є початком ранового каналу, що проходить через шкіру, апоневроз, лобну кістку, тверду та м`які мозкові оболонки, праву лобну долю, мозолисте тіло, ліву скроневу долю, та закінчується в піраміді лівої скроневої кістки; сліпого непроникаючого вогнепального поранення грудної клітки: вхідної вогнепальної рани спини, яка є початком раневого каналу, що проходить через шкіру, підшкірно-жирову клітковину, м`язи спини, тіло лівої лопатки, закінчується в підостьовому м`язі; сліпого непроникаючого вогнепального поранення правої верхньої кінцівки з вхідною вогнепальною раною правого ліктя, що сліпо закінчується в підшкірно-жировій клітковині.

Смерть ОСОБА_11 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , від грубої руйнації головного мозку внаслідок сліпого проникаючого вогнепального поранення голови.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та просив вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

При перевірці матеріалів кримінального провадження апеляційним судом установлено, що висновки про доведеність винуватості ОСОБА_8 та кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 115 КК України судом першої інстанції зроблено на підставі доказів, досліджених та оцінених у сукупності із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, про що у вироку відповідно до ст. 374 КПК України наведено докладні мотиви.

За матеріалами провадження місцевим судом ретельно перевірено доводи сторони захисту щодо перебування ОСОБА_8 , в момент вчинення кримінального правопорушення, в стані необхідної оборони. Зазначені в судовому рішенні мотиви про визнання цих доводів безпідставними, апеляційний суд вважає обґрунтованими і такими, що відповідають дослідженим у судовому засіданні доказам.

У процесі вивчення матеріалів кримінального провадження не було виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час збирання й закріплення доказів, які б викликали сумніви у їх достовірності. Всі докази, на яких ґрунтується обвинувачення, відповідають вимогам закону щодо допустимості, достовірності й достатності.

Свої висновки про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення за викладених у вироку обставин, суд першої інстанції обґрунтував, дослідив і проаналізував показання:

- обвинуваченого ОСОБА_8 , який свою провину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав, при цьому, не заперечував факту причетності до заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_11 та пояснив, що дійсно здійснив три постріли з пістолета, однак оскільки було темно, стріляти прицільно не міг. Зазначив, що умислу на позбавлення життя у нього не було, свої дії пояснив необхідною обороною з огляду на наступне. 27 листопада 2022 року він був командиром взводу, ОСОБА_11 було передано йому в порядкування. Через неналежну поведінку останнього, за його наказом, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_12 застосували до ОСОБА_11 заходи примусу, обмотали йому руки скочем та відвели до погребу. Після того, як повернулись до будинку, ОСОБА_12 декілька раз виходив на вулицю покурити, зброї у нього він не бачив. Через деякий час, як ОСОБА_12 вийшов на вулицю, згодом в будинок зайшов ОСОБА_13 та повідомив, що ОСОБА_12 вбито у погребі. Так як було темно, він почав навпомацки спускатися вниз у погреб, де побачив, що над пройомом в погребі лежить ОСОБА_12 . ОСОБА_11 почав рухатися в його сторону, він відібрав у останнього пістолет, та відштовхнув у приміщення погребу. Після цього ОСОБА_11 продовжив виказувати погрози вбивством та продовжив здійснювати рух у його напрямку. Відчувши загрозу своєму життю, він, відходячи назад, здійснив один постріл вниз у ноги ОСОБА_11 , однак останній продовжуючи висловлювати в його сторону погрози вбивством, почав нагинатися до тіла ОСОБА_12 . Він подумав, що ОСОБА_11 хоче взяти у ОСОБА_12 зброю, тому побоюючись за своє життя, він здійснив два постріли одразу в напрямку пройому погребу. Пістолет, який відібрав у ОСОБА_16 та з якого здійснив постріли належить йому.

- свідка ОСОБА_17 , який пояснив, що 27 листопада 2022 року о 20 год. 00 хв. заступив на чергування під час його несення привезли ОСОБА_11 але деякий проміжок часу вказаного військовослужбовця, зв`язаного клейкою стрічкою, вивели з будинку, відвели до приміщення погребу та зачинили. Згодом ОСОБА_12 вийшов на вулицю, та пішов у невідомому йому напрямку. При цьому, зброї у ОСОБА_12 він не бачив. Через невеликий проміжок часу до приміщення будинку забіг військовослужбовець ОСОБА_13 та щось доповів командиру ОСОБА_8 , який вибіг з будинку та направився до приміщення погребу. Бачив, як ОСОБА_8 підійшов до приміщення погребу, двері якого були відкриті, і одразу здійснив три постріли усередину погребу, де перебував ОСОБА_11 ;

- свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що 27 листопада 2022 року у вечірній час, повертаючись до приміщення будинку з гаражу, він зустрів ОСОБА_17 , який йому повідомив, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 перебувають у погребі, звідки чутно шум чи бійку. Спустився вниз до приміщення погребу побачив ОСОБА_12 , а ОСОБА_11 йому сказав, що він раз вдарив ОСОБА_12 і з ним щось не те. Потім ОСОБА_11 почав надавати ОСОБА_12 невідкладну медичну допомогу, здійснював штучне дихання. Зрозумівши, що ОСОБА_12 вже без ознак життя, він вийшов з погребу та пішов до будинку, щоб повідомити про це ОСОБА_8 . Зазначив, що перебуваючи у приміщенні погребу жодної зброї, ні у ОСОБА_12 , ні у ОСОБА_11 не бачив. Коли виходив з погребу, ОСОБА_11 залишався в погребі, і вийти з погребу не намагався;

- свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які дали аналогічні показання відповідно до яких, 27 листопада 2022 року, ОСОБА_11 доставили до приміщення будинку, однак через неналежну поведінку останньому зв`язали скотчем та помістили до приміщення погребу. При собі будь якої зброї у них не було, і у ОСОБА_11 також;

- свідка ОСОБА_18 , який пояснив, що близько 27 листопада 2022 року, через неадекватну поведінку ОСОБА_11 , останнього зв`язали та відвели до погребу. Далі він почув, як зайшов до будинку ОСОБА_13 та сказав щось командиру ОСОБА_8 . Потім їх всіх підняли по "бойовій тривозі", і вони вийшли на вулицю;

- свідка ОСОБА_19 , який повідомив, що 27 листопада 2022 року, привезли військовослужбовця ОСОБА_11 , який був у стані алкогольного сп`яніння, за наказом ОСОБА_8 загиблого зв`язали і помістили до погребу. Згодом, ОСОБА_12 вийшов з будинку і більше не повернувся. Потім зайшов ОСОБА_13 , який був у гаражі, та повідомив, що ОСОБА_12 вбитий у погребі. ОСОБА_8 вийшов, а потім хвилин через 10 повернувся, і всі почали збиратися та виходити з будинку;

- свідка ОСОБА_20 , який пояснив, що 27 листопада 2022 року привезли ОСОБА_11 , бачив, що останнього зв`язали скотчем. Потім через деякий час зайшов до будинку ОСОБА_13 , щось сказав ОСОБА_8 , і той вийшов, а потім повернувся і дав команду до "бойової тривоги", після чого всі почали виходити на вулицю;

- експерта ОСОБА_21 , яким проводилася експертиза зброї (висновок №КСЕ-19/125-22/9546-БЛ), та котрий в судовому засіданні пояснив, що при вистрілі з пістолету Макарова (ПМ) гільза вилітає через вікно у затворі у правий бік. На практиці гільза може відлітати у правий бік як вперед так і назад. Визначити кут пострілу є неможливо, так як це індивідуально для кожного пістолету та пострілу. По даному кримінальному провадженні встановити експериментальним шляхом, де знаходився стрілець, неможливо, потрібен сам обвинувачений.

На підтвердження встановлених обставин щодо винуватості обвинуваченого, крім вище наведених показань, судом першої інстанції також враховано дані, що, зокрема, містяться у наступних доказах:

- протоколі огляду місця події від 28 листопада 2022 року з фототаблицею, згідно якого проведено огляд місця події - домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було вилучено: чотири гільзи, які упаковано до спеціального пакету №WAR0062461; металевий предмет, схожий на кулю, який упаковано до спеціального пакету №7168672; текстильний повідок, який упаковано до спеціального пакету № PSP2160535; фрагмент клейкої стрічки, який упаковано до спеціального пакету № PSP2160544; змив речовини бурого кольору, який упаковано до паперового конверту; предмет, схожий на пістолет ПМ № НОМЕР_2 , два магазини та 12 набоїв, кобуру, які упаковано до спеціального пакету № PSP2165862; предмет, схожий на автомат АК-74 з магазином та 30 набоями № ВО43776 та предмет, зовні схожий на ручний кулемет Калашнікова з магазином та 30 набоями № НОМЕР_3 , тіло ОСОБА_12 та тіло ОСОБА_11 ;

- висновку експерта №1488 від 22 грудня 2022 року, згідно якого при експертизі трупу ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження, які утворилися від пострілу вірогідно з «неблизької» дистанції. (Відсутність ознак впливу «супутніх чинників» пострілу (гази й кіптява), як на складові частини вхідних вогнепальних ран, так і на зовнішню поверхню оточуючої їх шкіри) з вогнепальної зброї снарядом, що ранить, за механізмом удару, про що свідчить морфологія виявлених тілесних ушкоджень. Комплекс тілесних ушкоджень у вигляді сліпого проникаючого вогнепального поранення голови утворився 27.11.2022 року, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та знаходиться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті.

Сліпе непроникаюче ушкодження грудної клітки утворилося 27.11.2022 року, має ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня та не знаходиться в причинному зв`язку із настанням смерті.

Синці обличчя, лівого плеча та правої гомілки, утворилися від дії тупого предмету за механізмом удару, сліпе непроникаюче ушкодження правої верхньої кінцівки утворилося від пострілу з вогнепальної зброї снарядом, що ранить, за механізмом удару, незадовго до моменту настання смерті, як в комплексі так і кожне окремо, мають ознаки легких тілесних ушкоджень, не знаходяться у причинному зв`язку з причиною настання смерті.

Комплекс тілесних ушкоджень у вигляді сліпого проникаючого вогнепального поранення голови утворився при дії травмуючої сили (кулі) в напрямку справа наліво, зверху вниз, спереду назад.

Комплекс тілесних ушкоджень у вигляді сліпого непроникаючого вогнепального поранення грудної клітки утворився при дії травмуючої сили (кулі) в напрямку справа наліво, зверху вниз, дещо спереду назад.

За наявними суто судово-медичними даними, локалізацією та морфологією тілесних ушкоджень, визначити «в якій можливій позі знаходився потерпілий в момент заподіяння тілесних ушкоджень» не представляється можливим.

Постріли були здійснені з вірогідно «неблизької» дистанції, про що свідчить відсутність ознак впливу «супутніх чинників» пострілу (гази й кіптява).

В момент спричинення тілесних ушкоджень у вигляді сліпого непроникаючого вогнепального поранення грудної клітки потерпілий був обернений задньою (задньо-бічною) поверхнею тіла до дульного зрізу зброї; в момент спричинення тілесних ушкоджень у вигляді сліпого проникаючого вогнепального поранення голови потерпілий був обернений правою бічною поверхнею голови до дульного зрізу зброї; в момент нанесення тілесних ушкоджень у вигляді синців обличчя та нижньої кінцівки потерпілий був обернений передньою поверхнею тіла до травмуючого предмета.

Смерть ОСОБА_11 настала внаслідок грубої руйнації головного мозку внаслідок сліпого проникаючого вогнепального поранення голови;

- висновку експерта № 1826 від 30 листопада 2022 року, згідно якого при судово-токсикологічному дослідженні крові, сечі від трупа ОСОБА_11 в крові виявлений етанол 0,7 г/л, в сечі не виявлені морфін, кодеїн;

- висновку експерта № 178-МК від 19 грудня 2022 року, згідно якого на клапті шкіри з голови від трупа громадянина ОСОБА_11 , виявлена наскрізна вхідна, вогнепальна рана з радіальними, некрізними розривами шкіри, що утворилась за рахунок сукупної розривної, забійної і пробивної дії травмуючого снаряду або кулі до складу якого (-ої) входили сполуки міді. Відсутність ознак впливу «супутніх чинників» пострілу (гази й кіптява) як на складові частини вхідної вогнепальної рани голови, так і на зовнішню поверхню оточуючої її шкіри - може вказувати на вірогідну «неблизьку» дистанцію пострілу;

- копії лікарського свідоцтва про смерть № 1638 від 28 листопада 2022 року, згідно якого причиною смерті ОСОБА_11 є вогнепальне поранення голови з руйнацією головного мозку, дата смерті 27 листопада 2022 року;

- протоколі отримання зразків для експертизи від 28 листопада 2022 року, згідно якого у ОСОБА_8 були відібрані зразки папілярних узорів правої, лівої руки та правої і лівої долоней, змиви з обох рук, вміст з-під нігтьових пластин та зрізи нігтьових пластин;

- висновку експерта № 1014 від 13 січня 2023 року, згідно якого було проведено судово-медичну експертизу кофти натільної, підштаників та пари шкарпеток, вилучених під час затримання та обшуку ОСОБА_8 та встановлено, що на кофті натільній у слідах (об.№1) знайдено кров людини, яка може походити від трупу ОСОБА_12 . Даних за присутність крові в слідах (об.№1) від трупа ОСОБА_11 та ОСОБА_8 не отримано;

- висновку експерта № 1012 від 30 грудня 2022 року, згідно якого було проведено судово-медичну експертизу одягу трупа ОСОБА_11 та встановлено, що у слідах на кофті (об.№1,2,3,4,5,6,7), на футболці (об.№8), на штанах (об.№9,10), на трусах (об №11,12), на правому кросівку (об.№13,14) та на лівому кросівку (об.№15,16) трупа ОСОБА_11 знайдено кров людини, при встановленні групової належності якої за системою АВ0 виявлено, що в об`єктах №2,4,5,9,10,11,12,15 виявлені антигени які могли походити від трупа ОСОБА_12 і від ОСОБА_11 . Даних за походження крові в слідах (об.№2,4,5,9,10,11,12,15) від громадянина ОСОБА_8 не отримано;

- висновку експерта № 29-ц від 13 січня 2023 року, згідно якого при дослідженні піднігтьового вмісту з рук трупу ОСОБА_11 , в об`єкті №1 виявлено кров людини і не виключається її походження від трупа ОСОБА_12 та не виключається присутність слідів крові самого трупа ОСОБА_11 , лише в якості домішку. Даних за присутність слідів крові громадянина ОСОБА_8 в слідах об`єкту №1 не отримано;

- висновку експерта № КСЕ-19/125-22/9546-БЛ від 15 лютого 2023 року, згідно якого надані на дослідження чотири предмети, що ззовні схожі на гільзи, є гільзами патронів та являються частинами боєприпасів - стріляними гільзами 9-мм (9x18 ПМ) пістолетних патронів, які призначені для проведення пострілів з пістолетів, пістолетів-кулеметів відповідного калібру. Надані на дослідження чотири гільзи стріляні з 9-мм пістолета Макарова (ПМ) № МС 3701, 1964 р.в., наданого на дослідження. Надані на дослідження три кулі стріляні з 9-мм пістолета Макарова (ПМ) № МС 3701, 1964 р.в., наданого на дослідження;

- висновку експерта № КСЕ-19/125-22/9546-ФХВР від 09 лютого 2023 року, відповідно до якого, постріли з наданого на дослідження пістолету після проведення останнього чищення каналу ствола проводились нітроцелюлозним порохом. На наданих на дослідження марлевих тампонах зі змивами з рук підозрюваного ОСОБА_8 слідів продуктів пострілу в межах чутливості використаних методів, не виявлено. На наданих на дослідження марлевих тампонах зі змивами з рук померлого ОСОБА_11 та контрольному марлевому тампоні слідів продуктів пострілу в межах чутливості використаних методів, не виявлено. На наданих на дослідження марлевих тампонах зі змивами з рук померлого ОСОБА_12 та контрольному марлевому тампоні слідів продуктів пострілу в межах чутливості використаних методів, не виявлено;

- висновку судово-психіатричного експерта № 537 від 22 грудня 2022 року, згідно якого у ОСОБА_8 не виявлено ознак психічного захворювання. ОСОБА_8 за своїм психічним станом на період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого він підозрюється був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час у нього не виявлено ознак психічного захворювання. За своїм психічним станом на теперішній час він здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, та давати про них правильні свідчення;

- висновку судово-психіатричного експерта № 538 від 22 грудня 2022 року, згідно якого у ОСОБА_8 на теперішній час не виявлено психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю та інших психоактивних речовин з синдромом залежності, тому наркологічне лікування йому зараз не показано.

- протоколі проведення слідчого експерименту від 28 листопада 2022 року за участю обвинуваченого ОСОБА_8 та доданим до нього відеозаписом, в ході якого ОСОБА_8 на місці показав перебіг подій, які є аналогічні повідомленим ним в судовому засіданні;

- протоколі проведення слідчого експерименту від 28 листопада 2022 року за участю свідка ОСОБА_17 , та доданим до нього відеозаписом, в ході якого свідок розповів та показав на місці події, де знаходився він та обвинувачений під час здійснення останнім пострілів, а саме, показав, як обвинувачений знаходячись біля дверей погребу, не спускаючись вниз, здійснив одразу три постріли вниз погребу.

Місцевий суд з достатньою повнотою перевірив всі доводи сторони захисту в судовому засіданні, виклав критичний аналіз окремих доказів. У своїх висновках суд першої інстанції навів мотиви, з яких взяв до уваги одні докази та відкинув інші, та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення і доводи, викладені стороною захисту в апеляційній скарзі, були предметом дослідження під час судового розгляду, вони отримали об`єктивну та належну оцінку в судовому рішенні, з якою погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Також, суд дотримався вимог ст. 10 КПК України, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою у наданні доказів, дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом. Клопотання сторін кримінального провадження вирішені судом у відповідності до вимог КПК України.

Суд першої інстанції, з`ясувавши передбачені ст. 91 КПК обставини, що належать до предмета доказування, встановив факт наявності суспільно небезпечного діяння й обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Фактичні дані, які покладено в основу вироку і на яких ґрунтується обвинувачення ОСОБА_8 отримано в порядку, визначеному КПК України, вони узгоджуються між собою, були предметом безпосереднього дослідження суду, не викликають сумніву в законності їх збирання (формування) та процесуального закріплення. Тому ці дані в силу ст. 84 КПК України є доказами у кримінальному провадженні.

Вищенаведені докази перевірені судом першої інстанції з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та їх обґрунтовано покладено в основу вироку, оскільки вони є належними, допустимими та достатніми.

Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що суд першої інстанції у повному обсязі дослідив усі обставини, які мали значення для прийняття рішення в справі, повно та всебічно перевірив зібрані на досудовому слідстві докази та дав їм у сукупності належну оцінку, що вказує наведений у вироку аналіз доказів, з яким погоджується і колегія суддів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що досліджені, судом першої інстанції докази, з точки зору належності, допустимості та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, свідчать про те, що стороною обвинувачення доведено, як подію кримінальних правопорушень саме в тому об`ємі, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_8 , так і те, що зазначений злочин вчинено саме обвинуваченим.

Надаючи оцінку доводам захисту щодо відсутності у обвинуваченого умислу на вбивство потерпілого, оскільки обвинувачений лише захищався від дій потерпілого, а тому обвинувачений перебував у стані необхідної оборони колегія суддів зазначає, що такі доводи не знайшли об`єктивного підтвердження.

Так, з системного аналізу кримінального закону випливає, що умисне вбивство (стаття 115 КК України) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямими умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть особи, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.

Такі самі ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони характерні і для умисного вбивства, вчиненого при перевищенні меж необхідної оборони (стаття 118 КК України). Проте, на відміну від умисного вбивства, відповідальність за вчинення якого передбачена статтею 115 КК України, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого статтею 118 КК України, є мотив діяння - захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Закріплене вказаною правовою нормою право кожної особи на необхідну оборону є важливою гарантією реалізації конституційного положення про те, що кожний має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань (ч. 3 ст. 27 Конституції України).

Згідно з ч. 3 ст. 36 КК України перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

Право на необхідну оборону виникає лише тоді, коли суспільно небезпечне посягання викликає у того, хто захищається, невідкладну необхідність в заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно небезпечного посягання.

Разом з тим, стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема, спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.

Отже, для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.

Таким чином, у разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватися на загальних підставах.

Вказана правова позиція знайшла відображення у висновках Верховного Суду, викладеними у постановах від 2 липня 2019 року у справі № 524/113/15-к (провадження № 51-2472км18) та від 2 вересня 2021 року у справі № 722/910/19 (провадження № 51-1936км21).

Доводи сторони захисту про те, що обвинувачений захищався від неправомірних дій потерпілого і діяв в стані необхідної оборони, є неприйнятними, оскільки ст. 36 КК України передбачено право на захист не від будь-якого протизаконного вчинку, а лише від суспільно-небезпечного посягання.

На спростування доводів сторони захисту, щодо перебігу подій, за яких ОСОБА_8 забрав у ОСОБА_11 пістолет та здійснив постріли побоюючись за своє життя, колегія суддів зазначає наступне.

Сам обвинувачений визнає, що ним було здійснено три постріли з пістолету, які перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_17 був безпосереднім очевидцем подій та бачив, як ОСОБА_8 підійшовши до приміщення погребу та не спускаючись до нього, відразу здійснив три постріли усередину погреба, де перебував ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_13 , перед інформуванням ОСОБА_8 про інцидент у погребі, спілкувався з ОСОБА_11 , який надавав ОСОБА_12 невідкладну медичну допомогу, і згідно його пояснень, у приміщенні погребу жодної зброї у вказаних осіб не бачив. Загиблий ОСОБА_11 не виявляв жодної агресії і не намагався вийти з погребу, маючи таку можливість.

При цьому слід відмітити, що допитані в судовому засіданні суду першої інстанції свідки, які перебували на місці вчинення кримінального правопорушення, не були обізнані про наявність у ОСОБА_8 пістолета. Також, вони стверджували про відсутність зброї у ОСОБА_12 чи ОСОБА_11 . Тобто, про наявність у приміщенні погребу пістолету, знаряддя чинення злочину, до моменту коли туди зайшов ОСОБА_8 ніхто не знав.

Відповідно до висновків експерта №1488 від 22 грудня 2022 року та №178-МК від 19 грудня 2022 року постріли були здійснені вірогідно з "неблизької дистанції", а наведені в апеляційної скарзі доводи з даного приводу не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, оскільки одним із предметів експертного дослідження був клапоть шкіри з голови трупа ОСОБА_11 , який був без головного убору і була відсутня будь-яка сприймаюча поверхня між дульним каналом пістолета та раною на голові, тобто за умов пострілу з близької відстані, про що наголошує сторона захисту, то на рані дійсно залишилися б сліди пострілу.

Також, на спростування позиції сторони захисту, що ОСОБА_11 наближався до обвинуваченого та міг становити небезпеку, колегія суддів враховує, що тіло ОСОБА_11 було виявлено у приміщенні погребу дещо далі від сходинок, що ведуть до виходу, а гільзи, при цьому виявлені на самих сходинках.

Судова колегія також, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, вважає обґрунтованим висновок, що в обвинуваченого не було підстав відчувати реальну загрозу для свого життя, оскільки відповідно слідчого експерименту, проведеного за участі ОСОБА_8 , два останні постріли, за його версією, були здійсненні вже при виході з погребу. Тобто, останні постріли були здійснені вже тоді, коли ОСОБА_8 міг просто вийти з приміщення погребу.

Таким чином, колегія суддів констатує не встановлення, як під час судового розгляду, так і під час апеляційного перегляду, достатніх доказів, які б підтвердили, що з боку ОСОБА_11 мало місце таке суспільно небезпечне посягання, яке б обумовило з боку ОСОБА_8 невідкладну необхідність в заподіянні шкоди, для негайного відвернення або припинення суспільно небезпечного посягання.

Посилання сторони захисту, що в ході огляду місця події було виявлено та вилучено чотири гільзи, і четверта гільза була стріляна з пістолету або ОСОБА_12 або ОСОБА_11 , колегія суддів не може визнати такими, що заслуговують на увагу, оскільки таке твердження спростовується сукупністю досліджених доказів і в сукупності з показаннями свідків спростовує версію про перебування пістолету у приміщенні погребу до появи в ньому ОСОБА_8 . Факт знаходження у погребі четвертої гільзи не може свідчити про недоведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з огляду на достовірне встановлення про здійснення у приміщенні погребу саме трьох пострілів, які були здійснені саме ОСОБА_8 .

На переконання колегії суддів, сукупність всіх встановлених судом першої інстанції обставин кримінального правопорушення, з урахуванням способу заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень потерпілому, а саме умисне здійснення пострілів з вогнепального пістолету, свідчить про те, що він не міг не передбачити, що такі його дії можуть заподіяти наслідки у виді смерті. Вчинення таких дій ОСОБА_8 свідчать про те, що він бажав настання смерті ОСОБА_11 і діяв з відповідним умислом та не перебував у стані необхідної оборони.

Твердження сторони захисту на відсутність умислу у ОСОБА_8 на вбивство потерпілого ОСОБА_11 є непереконливими, такими, що спрямовані на пом`якшення кримінальної відповідальності за вчинений злочин, та суперечать зібраним по справі та дослідженим в суді першої інстанції доказам, які узгоджуються між собою і в сукупності доводять винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи сторони захисту про перебування обвинуваченого у момент інкримінованого йому злочину у стані необхідної оборони не знайшли свого підтвердження, через не встановлення наявності передбаченого ст. 36 КК України такого суспільно небезпечного посягання в діях потерпілого ОСОБА_11 , яке вимагало заподіяння смерті останньому.

Таким чином, місцевий суд дійшов правильного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що кваліфікується як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду.

Що стосується покарання, призначеного обвинуваченому, то колегія суддів вважає, що покарання у виді позбавлення волі, призначене ОСОБА_8 оскаржуваним вироком на строк 9 років за своїм розміром не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та є явно несправедливим через суворість.

Так, санкцією ч. 1 ст. 115 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Визначаючи ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України суд першої інстанції не вмотивував свого висновку щодо його розміру.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання суд послався на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого, проте належним чином не врахував цих обставин.

ОСОБА_8 приймав безпосередню участь у бойових діях щодо національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванню збройної агресії рф, отримав поранення, має грамоту за сумлінне виконання службових обов`язків, зразкову військову дисципліну, вагомий внесок в національну боротьбу за державний сувернітет, захист територіальної цілісності України та за високі індивідуальні показники у підготовці, відзначений почесним нагрудним знаком Головнокомандувача Збройних Сил України "За заслугу перед Збройними Силами України", виключно позитивно характеризується за місцем служби, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, одружений.

Також, належним чином слід враховувати, що протиправна поведінка потерпілого щодо іншого військовослужбовця мала місце безпосередньо перед вчиненням злочину та стала визначальною для виникнення мотиву та підстав вбивства.

Враховуючи вищенаведене, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, колегія суддів вважає, що покарання у виді позбавлення волі, призначене ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України на строк 9 років, не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та є занадто суворим.

Керуючись вимогами ст. 65 КК України, колегія суддів вважає, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Отже, вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_8 підлягає зміні в порядку ч. 2 ст. 404 КПК України з пом`якшенням покарання.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_8 в порядку ч. 2 ст. 404 КПК України змінити в частині призначеного покарання.

Пом`якшити ОСОБА_8 покарання та вважати засудженим за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

У решті вирок суду залишити без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4