Справа № 201/2082/24
Провадження № 1-кс/201/762/2024
УХВАЛА

Іменем України

26 лютого 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000104 від 21.02.2024 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернулася із клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 20.02.2024 до ВП № 5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт працівників поліції про те, що 20.02.2024 приблизно о 11:47 год. за адресою: м. Дніпро, вул. Барикадна, біля буд. 8, працівниками патрульної поліції було зупинено гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який під час перевірки документів надав працівникам поліції паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з явними ознаками підробки.

За даним фактом сектором дізнання ВП № 5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000104 від 21.02.2024 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Згідно до протоколу огляду від 20.02.2024 за адресою: м. Дніпро, вул. Барикадна, біля буд. 8, було встановлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який добровільно видав працівникам поліції паспорт гр. України, серія та номер: НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який було поміщено у паперовий конверт.

З пояснення ОСОБА_4 встановлено, що 06.02.2024 приблизно 0 20 год. 00 хв., перебуваючи по вул. Космічна в м. Дніпро, ним було знайдено паспорт гр. України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого ОСОБА_4 вклеїв у зазначений паспорт власну фотокартку та планував надалі ним користуватись.

20.02.2024 за адресою: м. Дніпро, вул. Барикадна, біля буд. 8, розпивав алкогольні напої, під час чого до нього підійшли працівники патрульної поліції, яким він надав паспорт гр. України на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з явними ознаками підробки та викликали СОГ ВП № 5 Дніпровського РУП.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовим доказом є предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом. Виходячи з викладеного вказана квартира, є речовим доказом, у зв`язку з тим, що вона являються об`єктом кримінально протиправних дій, тобто предметом вчинення злочину.

Паспорт гр. України, серія та номер: НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000104 від 21.02.2024.

Враховуючи, що паспорт визнано речовими доказами, тому необхідно забезпечити їх збереження, в порядку п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК, до прийняття остаточного рішення по справі, шляхом накладення арешту.

З урахуванням викладеного, просив накласти арешт на вилучений паспорт з метою збереження речових доказів, проведення експертиз.

Слідчий надав заяву, у якій клопотання просив слухати без його участі, клопотання підтримав.

Від підозрюваного ОСОБА_4 також надана заява про розгляд клопотання без його участі.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до таких висновків.

З матеріалів клопотання установлено, що у провадженні СД ВП № 5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000104 від 21.02.2024 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, розпочате на підставі рапорта працівників поліції про те, що 20.02.2024 приблизно о 11:47 год. за адресою: м. Дніпро, вул. Барикадна, біля буд. 8, працівниками патрульної поліції було зупинено гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який, під час перевірки документів, надав працівникам поліції паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з явними ознаками підробки.

Постановою дізнавача від 21.02.2024 паспорт гр. України, серія та номер: НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано речовими доказами.

Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ст. 91 КПК України сама подія кримінального правопорушення підлягає доказуванню, яке полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Разом с тим, для досягнення дієвості кримінального провадження, положенням ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено застосування заходів забезпечення такого провадження. Як вбачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості, є арешт майна.

Одним з таких заходів є саме арешт майна, що застосовується не тільки для тимчасового позбавлення підозрюваного та обвинуваченого можливості відчужувати певне майно, а й може являти собою заборону для іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно ч. 3 ст. 100 КПК України документ повинен зберігатися протягом усього часу кримінального провадження. За клопотанням володільця документа слідчий, прокурор, суд можуть видати копії цього документа, за необхідності - його оригінал, долучивши замість них до кримінального провадження завірені копії.

Відповідно до ч. 7 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Виходячи з інформації, викладеної у клопотанні, а також додаткових матеріалів, долучених слідчим під час розгляду клопотання, з урахування стадії досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку, що майно, питання арешту якого порушується слідчим, відповідає критеріям, зазначеним в статті 98 КПК України, може бути предметом кримінального правопорушення, є знаряддям вчинення кримінально протиправних дій, у зв`язку з чим вважає необхідним накласти арешт на вказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів для їх подальшого дослідження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно 20.02.2024 під час огляду у ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- паспорт громадянин України, серія та номер: НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який було поміщено у паперовий конверт.

Заборонити відчуження, розпорядження і користування вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1