Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/905/24
У Х В А Л А

12.02.2024 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , власників майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів клопотання старшого слідчого ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором у кримінальному провадженні начальником Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000109 від 08.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 здійснюючи досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000109 від 08.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України звернувся в суд із клопотанням, погодженим прокурором, про арешт майна в даному кримінальному провадженні.

Клопотання, яке надійшло до суду мотивоване тим, що 07.02.2024 року близько о 18 годині 40 хвилин водій автомобіля марки «TOYOTA» моделі «TUNDRA», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , менеджер з продажу ТОВ «Ферозіт» рухаючись по вул. І. Франка в м. Виноградів, із сторони перехрестя вул. М. Польова вул. І. Франка в напрямку перехрестя вул. Комунальна вул. І. Франка, будучи неуважним допустив наїзд правою передньою частиною свого автомобіля, на пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_2 , непрацюючого, який переходив пішохідний перехід з права на ліво по ходу руху автомобіля, біля приміщення ДСНС за адресою м. Виноградів, вул. І. Франка, 94. В цей момент водій автомобіля марки «IVECO», н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешк. АДРЕСА_3 , рухався позаду даного автомобіля, не вибравши безпечної дистанції, допустив зіткнення передньою частиною свого автомобіля об задню частину автомобіля марки «TOYOTA» моделі «TUNDRA», н.з. НОМЕР_1 та автомобіль отримав механічні пошкодження переднього номерного знаку. Внаслідок ДТП ОСОБА_9 , отримав тілесні ушкодження у вигляді «ЗЧМТ, струс головного мозку, перелом правої лонної кістки» та залишений на стаціонарне лікування в травматологічному відділенні КНП «Виноградівська РЛ». Водії освідчені результат тверезі. Пішохід ОСОБА_9 , освідчений результат алкогольне сп`яніння. Автомобілі вилучено та поміщено на спецмайданчик ВП №1 Берегівського РВП.

Відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000109 від 08.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

07 лютого 2024 року, старшим слідчим відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУПН в Закарпатській області, ОСОБА_3 , в присутності понятих, було проведено огляд місця дорожньо транспортної пригоди, в ході якого було виявлено та вилучено автомобіль марки «TOYOTA» моделі «TUNDRA», н.з. НОМЕР_1 та автомобіль марки «IVECO», н.з. НОМЕР_2 , з метою збереження речового доказу та проведення інженерно транспортних експертизи.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 03.06.2023, автомобіль марки «TOYOTA» моделі «TUNDRA», н.з. НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_10 , мешк. АДРЕСА_4 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 16.05.2023, автомобіль марки «IVECO», н.з. НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_5 , мешк. АДРЕСА_3 .

Відповідно до постанови старшого слідчого СВ ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, капітана поліції ОСОБА_3 , від 08.02.2024, автомобіль марки «TOYOTA» моделі «TUNDRA», н.з. НОМЕР_1 та автомобіль марки «IVECO», н.з. НОМЕР_2 , визнані речовим доказом по матеріалах кримінального провадження №0000109 від 08 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та поміщені на спец майданчик тимчасового утримання транспортних засобів відділення поліції №1 Берегівського районного відділу ГУНП в Закарпатській області, що за адресою м. Виноградів, вул. Миру, 57.

Під час розслідування кримінального провадження, виникла необхідність у накладенні арешту на автомобіль марки «TOYOTA» моделі «TUNDRA», н.з. НОМЕР_1 та автомобіль марки «IVECO», н.з. НОМЕР_2 з метою збереження речових доказів та проведення судових експертиз, у зв`язку з чим слідчий звернувся до слідчого судді із даним клопотанням.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав наведених у ньому.

Власник майна ОСОБА_8 , в судовому засіданні щодо клопотання не заперечив.

Власник майна ОСОБА_5 в судовому засіданні проти вимог клопотання заперечив.

Представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на автомобіль марки «IVECO», н.з. НОМЕР_2 , який належить його довірителю. Вказав, що наїзд на пішохода здійснив ОСОБА_8 , а його довіритель ОСОБА_5 , допустив зіткнення з автомобілем марки «TOYOTA» моделі «TUNDRA», н.з. НОМЕР_1 , після того як той перебував в статиці. В діях його довірителя відсутній склад кримінального правопорушення, однак наявні ознаки адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали клопотання та матеріали досудового розслідування, слідчий суддя приходить до наступного.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчий здійснює досудове розслідування, кримінального провадження, №0000109 від 08 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та звернувся в суд із клопотанням, погодженим прокурором, про арешт майна в даному кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно положень ч. 2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

У відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно матеріалів клопотання, вбачається, що 07 лютого 2024 року, старшим слідчим відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУПН в Закарпатській області, ОСОБА_3 , в присутності понятих, було проведено огляд місця дорожньо транспортної пригоди, в ході якого було виявлено та вилучено автомобіль марки «TOYOTA» моделі «TUNDRA», н.з. НОМЕР_1 та автомобіль марки «IVECO», н.з. НОМЕР_2 , з метою збереження речового доказу та проведення інженерно транспортних експертиз.

Відповідно до постанови старшого слідчого СВ ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, капітана поліції ОСОБА_3 , від 08.02.2024, автомобіль марки «TOYOTA» моделі «TUNDRA», н.з. НОМЕР_1 та автомобіль марки «IVECO», н.з. НОМЕР_2 , визнані речовим доказом по матеріалах кримінального провадження №0000109 від 08 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та поміщені на спец майданчик тимчасового утримання транспортних засобів відділення поліції №1 Берегівського районного відділу ГУНП в Закарпатській області, що за адресою м. Виноградів, вул. Миру, 57.

Згідно ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Накладення арешту на майно необхідно в зв`язку з призначенням судових експертиз та збереження речових доказів, оскільки не накладення арешту на майно унеможливить проведення експертом відповідної експертизи та може призвести до знищення чи перетворення майна, у разі його повернення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Із вимог ч.3 ст. 170 КПК України вбачається, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, та згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Так, згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що метою накладення арешту на автомобіль є збереження речових доказів, з метою унеможливити розпоряджатися вищевказаним майном, щоб запобігти зникненню, втраті або пошкодженню відповідного майна.

Підставою для накладення арешту є те, що вилучений транспортний засіб відповідно до ст.98 КПК України визнані речовим доказом згідно постанови слідчого, а тому виникла необхідність у кримінальному провадженні вжити заходи щодо збереження речових доказів у вигляді арешту вказаного майна та проведення судово транспортно інженерних експертиз.

Як свідчать матеріали даного провадження, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За наведених обставин слідчий суддя приходить до переконання, що матеріали клопотання переконливо свідчать про те, що майно, яке зазначене в клопотанні слідчого про накладення арешту, відповідає критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України, та в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні.

Таким чином, у клопотанні слідчого зазначені достатні на даній стадії кримінального провадження підстави вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 170 КПК України, на підставі чого є правомірним накладення такого виду обтяження як арешт.

Крім цього, слідчий суддя враховує той факт, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а тому з метою збереження доказів у даному кримінальному провадженні, вважає за необхідне накласти арешт на вказане у клопотанні слідчого майно.

Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження суд не вбачає.

При цьому слідчий суддя враховує те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого, що майно, зазначене у клопотанні про арешт мана є предметом вчинення кримінального правопорушення, та з метою запобігання його подальшого відчуження, зникнення, втраті чи частковому знищенню на нього необхідно накласти арешт.

За таких обставин клопотання про накладення арешту на майно є підставним та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 369-376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на автомобіль марки TOYOTA TUNDRA н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 03.06.2023 р. належить ОСОБА_10 та автомобіль марки IVECO н.з НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 16.05.2023 р. належить ОСОБА_5 , які 07.02.2024 р. вилучено в ході проведення огляду місця дорожньо транспортної пригоди по вул. І.Франка в м.Виноградів та які зберігаються на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області за адресою м.Виноградів, вул.Миру, 57.

Ухвала виконується слідчим негайно.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого ОСОБА_3 .

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Копію ухвали невідкладно надати слідчому, та невідкладно надіслати власнику арештованого майна.

На ухвалу слідчого судді відповідно до п.2 ч.1, п.3 ч.2 ст.395 КПК України може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, в порядку передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1