Провадження №1-кс/712/1266/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси заяву захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про відвід судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_6 при розгляді кримінального провадження № 0000004, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження № 0000004, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.

01.03.2024 року в порядку автоматизованого розподілу справ судді ОСОБА_1 надійшла заява ОСОБА_7 про відвід судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_6 при розгляді кримінального провадження № 0000004, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.

Заява обгрунтована тим, що 13.02.2024 року під час додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 з метою встановлення розбіжностей в його показах наданих в суді і відеозаписом події судом стороні захисту не надано право реалізувати принцип змагальності, оскільки під час задавання уточнювальних запитань потерпілому головуюча перешкоджала захиснику задавати питання. Крім того на його думку, суддя ОСОБА_6 надає оцінку доказам, а саме показам свідка ОСОБА_9 не в нарадчій кімнаті, як це зазначено в ч. 1 ст. 89 КПК України, а під час судового засідання на стадії судового слідства. Також суддею ОСОБА_6 намагалася змусити захисника не заявляти клопотання про допит свідків, а коли клопотання про допит свідків було заявлене, в його задоволенні було відмовлено.

Захисник ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 заяву про відвід судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_6 при розгляді кримінального провадження № 0000004, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України підтримав та просив задовольнити з підстав викладених в заяві.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні заяву про відвід підтримав та просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні зави про відвід судді ОСОБА_6 в зв`язку з відсутністю підстав для її задоволення.

Вивчивши матеріали заяви про відвід та кримінального провадження, заслухавши доводи захисника ОСОБА_4 , прокурора, суд приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Крім того у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою. Вказаний перелік підстав для відводу судді є вичерпним.

Частиною п`ятою статті 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Білуха проти України», «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст. 21 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Олександр Волков проти України» зазначається, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно із суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі «Білуха проти України»). Тест об`єктивності передбачає встановлення того, чи наявні доказані факти, які можуть викликати сумніви у неупередженості (рішення у справі «Кастільо Альгар проти Іспанії»). При цьому, при визначенні наявності законних підстав сумніватися у безсторонності певного судді позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення, вирішальним є те, чи є відповідні побоювання виправданими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Відповідно до п. 1.1. Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Неупередженість є необхідною умовою виконанням суддею своїх обов`язків.

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Таким чином, суд приходить до висновку, що захисником ОСОБА_4 не доведено обґрунтованості заявленого відводу та не доведено упередженості судді ОСОБА_6 , що унеможливлювало б постановлення нею об`єктивного судового рішення при розгляді кримінального провадження № 0000004, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.

З заяви захисника ОСОБА_4 вбачається, що фактично підставою для відводу судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, є незгода з прийнятими головуючим рішеннями та процесуальними діями під час судового розгляду справи, що не є підставою для відводу, передбаченою ст. ст.75, 76 КПК України.

Крім того, суддя, який розглядає заяву про відвід, не наділений повноваженнями надавати оцінку діям та прийнятим рішенням головуючого по справі під час проведення судового розгляду справи.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що заява захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про відвід судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_6 при розгляді кримінального провадження № 0000004, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 35, 75-79, 81, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про відвід судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_6 при розгляді кримінального провадження № 0000004, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України (судова справа № 712/10159/22) - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені у нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 07 березня 2024 року.

Повний текст ухвали проголошено 07 березня 2024 року о 12 годині 00 хвилин.

Головуючий: