Провадження № 1-кп/679/22/2024
Справа № 679/918/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , перекладача ОСОБА_12 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нетішині кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебувають матеріали кримінальних проваджень за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КК України, справа № 679/918/23 (провадження № 1-кп/679/113/2023) та за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 149, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 189, ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 за ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, справа № 679/1241/23 (провадження 1-кп/679/140/2023).

Ухвалою суду від 09.11.2023 об`єднано в одне провадження матеріали кримінальних проваджень за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КК України, справа № 679/918/23 (провадження № 1-кп/679/113/2023) та за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 149, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 189, ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 за ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, справа № 679/1241/23 (провадження 1-кп/679/140/2023), та ухвалено розглядати їх в одному провадженні, присвоївши об`єднаній справі № 679/918/23 (провадження № 1-кп/679/113/2023, номер провадження після перереєстрації 1-кп/679/22/2024).

У кримінальному провадженні № 0000095 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, обвинуваченому ОСОБА_7 призначено захисника за призначенням - адвоката ОСОБА_10 (доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Хмельницькій області № 022-220000935 від 31.05.2023).

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 заявив про відмову від захисника - адвоката ОСОБА_10 , оскільки він не задоволений його діями як захисника, адвокат не узгоджує з ним правову позицію, вони не поділяють думки один одного, адвокат фактично не займається його справою, не відвідує та не спілкується в умовах СІЗО, обвинувачений взагалі бачив адвоката лише одного разу - під час вручення процесуальних документів. ОСОБА_7 також просив призначити йому захисника за призначенням через центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги .

Захисник ОСОБА_10 в судовому засіданні просив задовольнити клопотання обвинуваченого з метою забезпечення його права на вільний вибір захисника. Також захисник пояснив, що він був призначений для захисту ОСОБА_7 за дорученням безоплатної правової допомоги, був присутній при врученні обвинувального акту, з обвинуваченим вони розходяться у думках з приводу правової позиції по захисту від обвинувачення. Крім того, територіально захисник перебуває в м. Хмельницькому, що заважає йому здійснювати належний захист обвинуваченого та відвідувати судові засіданні, узгоджувати правову позицію тощо, враховуючи віддаленість Нетішинського міського суду Хмельницької області.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 .

Інші учасники поклалися на розсуд суду.

Вислухавши сторони, суд вважає, що заява ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а останньому слід призначити захисника для здійснення захисту за призначенням, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 20 КПК України підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому його права та забезпечити право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника. У випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, підозрюваному, обвинуваченому правова допомога надається безоплатно за рахунок держави.

Право на захист належить до загальновизнаних принципів міжнародного права й розглядається як необхідна умова забезпечення права на справедливий судовий розгляд.

Право підозрюваного (обвинуваченого) на захист - це сукупність наданих йому законом повноважень для спростування підозри або обвинувачення, пом`якшення покарання, а також захисту своїх особистих інтересів.

Забезпечення підозрюваному, обвинуваченому права на захист є однією з основних засад судочинства в Україні (ст. 59, ч. 2 ст. 63, п. 6 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 20 КПК України).

Право на правову допомогу - це закріплене в Конституції України та в інших законодавчих актах відповідно до міжнародно-правових стандартів право кожного на одержання послуг юридичного характеру з метою забезпечення реалізації особистих (громадянських), політичних, економічних, соціальних і культурних інтересів, а також захисту прав і свобод особи.

Належна реалізація права на захист у кримінальному провадженні вимагає застосування практики ЄСПЛ, згідно з правовою позицією якого, відображеною, зокрема, у п.262 рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «право кожного обвинуваченого у вчиненні злочину на ефективний захист, наданий захисником…, є однією з основних ознак справедливого судового розгляду». Також у п. 89 рішення ЄСПЛ від 13 лютого 2001 року у справі «Кромбах проти Франції» вказано, що «хоча право кожної особи, обвинувачуваної у вчиненні кримінального правопорушення, на ефективний захист адвокатом не є абсолютним, воно становить одну з головних підвалин справедливого судового розгляду».

Відповідно до вимог ст. 49 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо:

1) відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника;

2) підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно;

3) слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд вирішить, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника, а підозрюваний, обвинувачений не залучив його.

Захисник може бути залучений слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом в інших випадках, передбачених законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги.

У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор виносить постанову, а слідчий суддя та суд постановляє ухвалу, якою доручає відповідному органу (установі), уповноваженому законом на надання безоплатної правової допомоги, призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням та забезпечити його прибуття у зазначені у постанові (ухвалі) час і місце для участі у кримінальному провадженні.

Постанова (ухвала) про доручення призначити адвоката негайно направляється відповідному органу (установі), уповноваженому законом на надання безоплатної правової допомоги, і є обов`язковою для негайного виконання. Невиконання, неналежне або несвоєчасне виконання постанови (ухвали) про доручення призначити адвоката тягнуть відповідальність, встановлену законом.

Статтею 54 КПК України передбачено право обвинуваченого відмовитися від захисника або замінити його. Відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. У такому випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому ст. 49 КПК України, для здійснення захисту за призначенням.

З огляду на викладене, з метою забезпечення права обвинуваченого на вільний вибір захисника, враховуючи встановлені об`єктивні обставини, які заважають здійсненню належного захисту обвинуваченого, неузгодженість правової позиції, відсутність довіри до захисника, віддаленість захисника від суду, в якому здійснюється судовий розгляд тощо, суд вважає, що необхідно прийняти відмову обвинуваченого ОСОБА_7 від захисника ОСОБА_10 та доручити відповідному органу, уповноваженому законом на надання безоплатної правової допомоги, призначити захисника обвинуваченому ОСОБА_7 , а розгляд кримінального провадження необхідно відкласти.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 20, 49, 54, 59, 63, 78 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову обвинуваченого ОСОБА_7 від захисника ОСОБА_10 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України; ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України; ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Доручити Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Хмельницькій області призначити захисника для здійснення захисту обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вищевказаній кримінальній справі.

Копію ухвали направити Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Хмельницькій області (м. Хмельницький, вул. Свободи, буд. 70, оф. 222; ).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3