Провадження № 1-кп/554/574/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2024 м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець м. Слов`янська, Донецької області, з неповною середньою освітою, який має двох малолітніх дітей, працює ТОВ «ШРБУ-48» підсобним працівником, перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа, тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , у силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

05.10.2023 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували за місцем свого тимчасового проживання в кімнаті № НОМЕР_1 ТДВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_3 , наданій їм для проживання, як працівникам ТОВ «ШРБУ-48», де приблизно з 19 годині вони разом вживали спиртні напої.

06.10.2023 року близько 03:40 годині ОСОБА_7 прокинувся від того, що ОСОБА_5 , після вживання спиртних напоїв голосно розмовляв, стукав у стіну, чим порушував спокій та тишу в кімнаті та заважав відпочивати потерпілому.

Після зауваження та прохання ОСОБА_7 припинити зазначені дії ОСОБА_5 , будучи особою схильною до агресивної поведінки, вчинив з потерпілим сварку, внаслідок чого між ними виникла штовханина, під час якої він впав на ліжко.

Надалі, коли ОСОБА_7 нахилився та взяв ОСОБА_5 за одяг, щоб підняти з ліжка, останній, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, вихопив ніж з висувним клинком списоподібної форми, яким раптово та без попередження наніс потерпілому удар в ділянку живота спереду.

Внаслідок вищевказаного насильства ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 проникаюче ножове поранення передньої черевної стінки з пошкодженням тонкого кишковика та внутрішньочеревною кровотечею, які утворились не менш ніж від однократної дії колюче-ріжучого предмету, яким був ніж, що діяв одномоментно з досить достатньою силою, які кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя (п.2.1.2, 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ Украхни від 17.01.95 р.).

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, а саме, умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав частково.

Показав, що познайомився з ОСОБА_7 коли влаштовувалися на роботу. До події приблизно місяць проживали разом. Раніше були сварки, але до бійок ніколи не доходило.

Ввечері напередодні випили, були у легкому стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_5 ліг спати раніше потерпілого. Прокинувся від того, що ОСОБА_7 почав його душити. Припускає, що дії потерпілого були продиктовані тим, що коли спить, то сильно хропить, чим заважає ОСОБА_7 відпочивати. В той момент, коли його душив потерпілий, обвинувачений перебував в положенні на спині на своєму ліжку. Намагаючись вивільнитись, він став крутився тулубом із сторони в сторону, пробував відштовхнути потерпілого від себе ногами, але останній відходив в сторону, а потім знову наближався і продовжував притискати його до ліжка. Відірвати руки потерпілого від шиї обвинувачений також не міг, так як останній дуже сильно її стискав. Всього по часу потерпілий душив його протягом 3 хвилин, внаслідок чого у ОСОБА_5 потемніло в очах.

Надалі, з метою захисту свого життя, ОСОБА_5 схопив лівою рукою з тумбочки ніж, перехопив його в праву руку та вдарив ним потерпілого в тулуб. В момент удару потерпілий продовжував тримати його рукою за шию. В яку саме ділянку тулубу наносив удар не бачив. Лише потім, коли потерпілий відпустив його та із словами: «що ти наробив», побачив, що удар ножем прийшовся ОСОБА_7 в живіт. Після чого викликав поліцію, хотів викликати і швидку медичну допомогу, але був розгублений, не встиг.

Ніж придбав на базарі, ввечері поклав його на тумбу, щоб забрати його на роботу відремонтувати, бо пружина не завжди гарно спрацьовувала.

На думку обвинуваченого спричинення цього ножового поранення було продиктовано необхідністю захисту від дій потерпілого, оскільки вони несли для нього загрозу життю та здоров`ю.

Допитаний потерпілий ОСОБА_7 показав, що разом з ОСОБА_5 вони проживали в одному номері готелю. При знайомстві дізнався, що ОСОБА_5 переселенець, тому відносився до нього з розумінням та чим міг допомагав. Дійсно, під час проживання періодично між ними були розмовини через те, що ОСОБА_5 не дотримувався гігієни, у зв`язку з чим вимушений був робити йому зауваження. Це викликало у ОСОБА_5 обурення, так як вважав, що ОСОБА_7 не має права його повчати. Таке відношення до гігієни зі сторони ОСОБА_5 йому не було зрозуміло ні тоді, ні зараз, оскільки навіть в тих польових умовах, в якій він перебуває на передовій, люди у будь-який спосіб намагаються підтримувати санітарію. Тому він намагався відселитись від ОСОБА_5 , але керівництво зазначило, що інших місць для проживання не має. Також ОСОБА_7 повідомив, що приблизно за 2-3 тижні до правопорушення, бачив у ОСОБА_5 ніж з висувним лезом, яким він хизувався перед ним. Ніяких поломок у цьому ножеві в цей час не бачив.

Стосовно самих обставин правопорушення потерпілий зазначив, що увечері 05.10.23 вони повернулись з роботи. В номері вони приготували собі поїсти, після чого випили приблизно по 300 гр. горілки. Першим ліг спати ОСОБА_5 .. Ножа у той вечір у ОСОБА_5 в руках чи на тумбочці не бачив. Приблизно в 3:30 чи 3:55 год. крик ОСОБА_5 розбудив його. Прокинувшись побачив, в цей час в кімнаті горіло світло, сам ОСОБА_5 стояв в проході між своїм ліжком та стіною, в яку бив рукою. У вусі ОСОБА_5 бачив навушники, тому подумав, що останній з кимсь голосно розмовляє, можливо з дружиною. Ножа в цей час у ОСОБА_7 в руках не було. Вважаючи, що через порушення ОСОБА_5 спокою в нічний час у них з адміністрацією готелю можуть виникнути неприємності, ОСОБА_7 попросив останнього не шуміти. На цю вимогу ОСОБА_5 став грубити, виказувати щоб потерпілий не ліз у його справи. Після цього ОСОБА_7 ліг назад у ліжко, проте, ОСОБА_5 не заспокоївся і продовжив грубити: «чого лежиш і базариш тут». Тоді ОСОБА_7 знову звернувся до ОСОБА_5 з проханням заспокоїтись, попереджаючи, що за таку поведінку їх виселять з кімнати, а потім встав з ліжка, щоб піти до туалету. У цей момент ОСОБА_5 вже знаходився в проході між їх ліжками, біля своєї тумбочки. Надалі, коли ОСОБА_7 проходив повз ОСОБА_5 , останній різко підскочив до нього в притул. Чому він так вчинив, потерпілий не знає. Припустив, що останній можливо подумав, що ОСОБА_7 встав, щоб битись, тому коли підскочив, став хапати його за одяг. У відповідь ОСОБА_7 також схопив за одяг ОСОБА_5 та відразу відштовхнув від себе. Від поштовху ОСОБА_5 впав впоперек ліжка і перехилився верхньою частиною тулуба в прохід між стіною та ліжком. ОСОБА_7 нахилився, щоб підняти ОСОБА_5 , але перед цим притиск його до ліжка та попросив: « ОСОБА_8 , не потрібно так робити, нас виселять». Поки тримав його, відчув як по тулубу у нього побігла кров, а відпустивши ОСОБА_5 побачив у того в руці ніж. Коли той узяв ніж не знає. Спочатку подумав, що обвинувачений його тільки зачепив ножем, але побачивши рану, зрозумів, що це був удар, тому відступив від ліжка ОСОБА_5 та затуляючи рану, вийшов на балкон, щоб звернутись на допомогу до людей, які проживали в сусідньому номері. Так як йому ніхто не відповів, повернувся назад в номер і так як відчував небезпеку для свого життя, пройшов в санвузол, зачинився всередині та викликав швидку допомогу.

Відповідно до рапорту 06.10.2023 р. о 04 год. 00 хв. на службу 102 надійшло повідомлення про те, що заявник вдарив ножем знайомого, який перед цим кидався на нього, зі слів заявника особа дихає. (а.с. 7-8, т.2).

Відповідно до рапорту від 06.10.2023 р. о 04 год. 21 хв. надійшло повідомлення про те, що в АДРЕСА_3 , у мотелі «Полтава», у приміщенні кімнати №313 ОСОБА_5 наніс тілесне ушкодження в область черевної порожнини з лівої сторони ОСОБА_7 Останнього госпіталізували до 1-ї МКЛМ м. Полтава із діагнозом: проникаюче поранення черевної порожнини. (а.с.9-10, т.2).

Відповідно до рапорту від 06.10.2024 р. о 05 год. 40 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 06.10.2023 р. о 05 год. 40 хв. в АДРЕСА_3 , у мотелі «Полтава» з приміщення кімнати №313 до 1-МКЛ каретою ШМД доставлено громадянина ОСОБА_7 . Діагноз: ножове поранення черевної порожнини, стан середньої тяжкості. (а.с. 11 , т. 2).

Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 06.10.2023 р. від ОСОБА_7 встановлено, що 06.10.2023 р. о 04 год. 0 хв. знайомий ОСОБА_5 в АДРЕСА_3 у мотелі «Полтава», у приміщенні кімнати №313 наніс тілесне ушкодження ззовні схоже на ніж у область живота із лівого боку. (а.с.12, т. 2).

Відповідно до протоколу обшуку від 06.10.2023 було проведено обшук за адресою в АДРЕСА_3 у мотелі «Полтава», у приміщенні кімнати №313. Під час обшуку кімнати було знайдено ніж, також на простирадлах було виявлено сліди РБК. На порозі мається доріжка з РБК, а також футболка синього кольору із слідами РБК. Також у кімнаті мається стіл, на якому знаходився брудний посуд та скляна чашка, поблизу столу мається чашка зі слідами РБК. (а.с. 14-32, т. 2).

Відповідно до протоколу огляду від 06.10.2023 р. проводився огляд цифрового носія, вилученого із відеокамери під час проведення обшуку за участі ОСОБА_5 (а.с. 33-34, т. 2).

Відповідно до протоколу огляду від 06.10.2023 р. проводився огляд цифрового носія на якому мається відеозапис затримання ОСОБА_5 (а.с. 67-68, т. 1).

Відповідно до протоколу огляду 06.10.2023 р. предметом огляду є анкета на прибуття до мотелю «Полтава» про мешканців, зокрема, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , де зазначено їх місце проживання та паспортні дані, дата прибуття 24.08.2023 р. (а.с. 70-71, т. 2).

Відповідно до протоколу отримання зразків для експертизи від 06.10.2023 р. у ОСОБА_5 відібрано зрізи нігтьових пластин, змиви з лівої та правої руки, зразки букального епітелію, а також було дактилоскопійовано ОСОБА_5 (а.с. 74-75,т. 2).

Згідно з висновком експерта №886 (експертиза розпочата 06.10.2023 р. закінчена 10.10.2023 р.) при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: саден шкіри тулубу та лівого передпліччя, які утворилися від дії тупих предметів зі шкарубкою поверхнею, які утворилися не менш ніж за дві доби до вищевказаних подій. Тілесних ушкоджень, які б відповідали даним вищевказаних подій, на тілі підекспертного не виявлено. Будь-яких тілесних ушкоджень, характерних для захисту руками від ударів, а також в ділянках, доступних для самоспричинення, на тілі підекспертного не виявлено. (а.с.78-79 , т. 2).

Відповідно до протоколу огляду від 11.10.2023 р. були оглянуті карта виїзду швидкої медичної допомоги №79 від 06.10.2023 р. на ім`я ОСОБА_7 та аудізапис виклику. З карти виїзду швидкої медичної допомоги № 79 від 06.10.2023 р. встановлено, що у ОСОБА_7 ножове поранення в лівій ділянці живота. (а.с. 81-83, т. 2).

Відповідно до протоколу огляду від 20.10.2023 р. було проведено огляд DVD-диску, наданого КП «Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф «Полтавської обласної ради». На диску знаходиться аудіозапис, на якому зафіксована розмова, з якої вбачається, що швидку допомогу викликає жінка на ім`я ОСОБА_9 для ОСОБА_10 , бо він має ножове поранення, яке йому наніс п`яний, несамовитий співмешканець. (а.с. 84-86, т. 2).

Відповідно до протоколу огляду від 04.11.2023 р. проведено огляд медичної карти стаціонарного хворого №6826 на ім`я ОСОБА_7 : первинний огляд хірурга, передопераційний огляд анестезіологом та протокол загального знеболення, листок призначень препаратів, протокол знеболення №228, передопераційний епікриз, протокол операції №1094, запис лікаря приймального відділення, скарги, пацієнта, анамнез хвороби, анамнез життя, щоденник, виписка із медичної карти амбулаторного хворого №6826, результат обстеження загальний аналіз крові. (а.с. 92-107, т.3).

Відповідно до протоколу огляду від 18.10.2023 р. було оглянуто мобільний телефон марки «Nokia». При розблокуванні телефону встановлено, що на головному екрані мається дата та час «16:06 18.10.2023», пін код на мобільному телефоні відсутній, доступ вільний. В ході огляду мобільного телефону встановлено телефонну книгу. В ході огляду телефонної книги встановлено, що 06.10.2023 року о 03 год. 58 хв. був здійснений дзвінок на лінію «102» 06.10.2023 року о 04 год. 43 хв. був здійснений дзвінок абоненту « ОСОБА_11 » ( НОМЕР_2 ) 05.10.2023 року о 19 год. 33 хв., 06.10.2023 року о 06 год. 32 хв., 06.10.2023року о 06 год. 35 хв., 06.10.2023 року о 06 год. 43 хв., був здійснений дзвінок абоненту «Димон Напарник». В ході огляду мобільного телефону встановлено наявність додатку Telegram. З огляду додатку вставлено наявність діалогу з контактом НОМЕР_3 .В ході огляду діалогу встановлено переписку від 06.10.2023 р. о 00 год. 32 хв.наступного змісту:Користувач телефону: «Я вас люблю и целую. Спокойной ночи», «Не морозь я буду на следующей неделе выходную булавская только не морось умоляю». Контакт НОМЕР_3 «Спокойнойночи и тебе. Я не морожусь.»,«Боже мой. Откуда такие слова!?», «Не знав тебя хорошо, я бы даже расстаяла». Користувач телефону о 06 год. 42 хв.:«Я подрезал напарника куча мусаров может пасодять». В подальшому в ході огляду мобільного телефону, месенджерів, та смс повідомлень, журналу викликів, та інших додатків, даних які мають значення по справі встановлено не було. (а.с. 108-119, т. 2).

Відповідно до висновку експерта №528 (експертиза розпочата 16.10.2023 р. закінчена 20.10.2023 р.) під час якої встановлено, що кров потерпілого ОСОБА_7 відноситься до 0 )І) групи з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВ0. При дослідженні зразка слини встановлено, що ОСОБА_7 є видільником антигену Н за ізосерологічною системою АВО. (а.с. 137-138, т. 2).

Згідно з висновком експерта №1570 від 16.10.2023 р. встановлено, що кров потерпілого ОСОБА_7 відноситься до 0(І) групи з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. (а.с.141 т.2).

Згідно з висновком експерта №1574 від 18.10.2023 р. встановлено, що кров ОСОБА_5 відноситься до В(111) групи з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0. (а.с.145, т. 2).

Відповідно до висновку експерта №533 (експертиза розпочата 18.10.2023 р. закінчена 23.10.2023 р.) під час якої встановлено, що згідно з «Висновком експерта» №1574 від 18.10.2023 р., складеним у відділенні судово-медичної імунології Обласного бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Полтавської ОДА: Кров ОСОБА_5 відноситься до В (111) групи з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО». При судово-медичній експертизі зразка слини підозрюваного ОСОБА_5 , виявлений антиген В ізосерологічної системи АВ0, який належить до категорії видільників своїх антигенних властивостей. (а.с. 148-149, т. 2).

Відповідно до висновку експерта №1578 (експертиза розпочата 18.10.2023 р. закінчена 25.10.2023 р.) під час якої встановлено, що на футболці синього кольору (об.№1-4), що згідно постанови, була вилучена 06.10.2023 року, в ході проведення невідкладного обшуку у кімнаті № НОМЕР_1 та коридорного приміщення мотелю «Полтава» за адресою: АДРЕСА_3 , яка надана на дослідження, знайдена кров людини. При серологічному дослідженні у вищевказаних об?єктах виявлений антиген Н, крім того в об.№ 1-3 виявлені ізогемаглютиніни анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО. Ця кров може походити від гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , крові якого характерні виявлені властивості. Походження крові, в цих слідах, від підозрюваного гр. ОСОБА_5 , виключається. (а.с. 153-155, т. 2).

Відповідно до висновку експерта №1576 (розпочата 18.10.2023 р. закінчена 25.10.2023 р.) встановлено, що на простирадлі (№1), наданому на дослідження, знайдена кров людини. При серологічному дослідженні у зазначеному об?єкті виявлена кров 0(І) групи зізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Ця кров може походити від потерпілого ОСОБА_7 , крові якого характерні виявлені властивості. Походження цієї крові від підозрюваного ОСОБА_5 виключається. (а.с. 159-160, т. 2).

Відповідно до висновку експерта №1577 розпочата 18.10.2023 р. закінчена 26.10.2023 р. встановлено, що на футболці червоного кольору(об.№1-2) вилученій, як зазначено в постанові, 06.10.2023 року, в ході проведення невідкладного обшуку у кімнаті № НОМЕР_1 та коридорного приміщення мотелю «Полтава» за адресою: АДРЕСА_3 та наданій на дослідження, знайдена кров людини. При серологічному дослідженні в зазначених об?єктах виявлені антигени В і Н за ізосерологічною системою AB0. Ця кров може походити від гр. ОСОБА_5 , крові якого властиві антигени В і Н. Виявлення антигену Н не виключає можливості домішки крові гр. ОСОБА_7 (а.с.164-166, т.2).

Відповідно до висновку експерта №538 розпочата 23.10.2023 р. закінчена 30.10.2023 р. встановлено, що при судово-медичній експертизі мікрослідів коричневого кольору, знайдених, а саме, на клинку ножа (об.1), виявлена кров людини; знайдені мікрофрагменти жирової тканини. При дослідженні, а саме, руків?я ножа (об.2), слідів поту не виявлено. Статеву належність крові та епітеліальних клітин встановити не представилось можливим у зв?язку з відсутністю клітин, придатних для цитологічного дослідження. При серологічному дослідженні слідів крові в (об.1) виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВ0, який може походити від особи (осіб) в крові якої (яких) він знаходиться в тому числі і від потерпілого ОСОБА_7 . Походження цієї крові від підозрюваного ОСОБА_5 виключається. (а.с. 169-171, т.2).

Відповідно до висновку експерта №1575 (розпочата 16.10.2023 р. закінчена 24.10.2023 р.) встановлено, що в змивах: з стіни (об.№1) та підлоги (об.№3) в кімнаті №313 мотелю «Полтава», наданих на дослідження, знайдена кров людини. При серологічному дослідженні: в об.№1 виявлений антиген Н за ізосерологічною системою АВ0. Ця кров може походити від потерпілого ОСОБА_7 , крові якого властивий антиген Н. Походження цієї крові від підозрюваного ОСОБА_5 виключається;. (а.с. 175-177, т. 2).

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 576 від 23.11.2023 р. ОСОБА_5 встановлено, що наданий час будь-яким хронічним психічним захворюванням ОСОБА_5 не страждає, як і не виявляє ознак тимчасового розладу психічної діяльності, а виявляє ознаки вродженого недоумства - легкої розумової відсталості, ускладнену психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. Вище зазначені психічні розлади не позбавляють його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння, досліджуваний будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждав, як і не знаходився в стані тимчасового розладу психічної діяльності. Ступінь враженості наявного у підекспертного вродженого недоумства рівня легкої розумової відсталості, ускладненої синдромом залежності внаслідок вживання алкоголю, не позбавляла його можливості в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними в той період часу. Досліджуваний на даний час застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, а потребує лікування з приводу синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю. (а.с. 181-191, т. 2).

Відповідно до висновку експерта №228-МК (розпочата 15.11.2023 р. закінчена 04.12.2023 р.) встановлено, що при проведенні судово-медико-криміналістичної експертизи футболки і ножа виявлено:по передній поверхні футболки зліва пошкодження №1, а по задній поверхні лівого рукава пошкодження №4, які є розривами тканини і утворилися внаслідок зачепів; пошкодження №2 виявлено по передній поверхні справа, а пошкодження №3 по передній поверхні зліва, в нижній частині футболки, які є колото-різаними і утворилися від дії плоского, колюче-ріжучого предмета, типу клинка ножа, який має лезо малого ступеня гостроти; колото-різані пошкодження №2 і №3 на футболці могли утворитися від дії клинка ножа, наданого на експертизу. (а.с. 195-197, т. 2).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 07.11.2023 р. та протоколу огляду відеозапису слідчого експерименту від 07.11.2023 р. слідчий експеримент проведений з потерпілим ОСОБА_7 , який повідомив, що 05.10.2023 року близько 19 год. 20 хв. приїхав з роботи. Його колега ОСОБА_12 приїхав близько 19 год. 20 хв. ОСОБА_6 жив в одному номері разом із ОСОБА_5 . Потерпілий прийшов у номер раніше, приготував вечерю. У цей момент до номеру прийшов його співмешканець ОСОБА_5 . Вони разом сіли вечеряти та розпивали алкогольні напої, а саме, горілку. Під час вечері будь-яких сварок не було. Близько 21 год. 00 хв. вони разом вийшли на балкон покурили та кожен ліг на своє ліжко спати. 06.10.2023 близько 03 год. 50 хв. потерпілий прокинувся від шуму, який був у номері. ОСОБА_5 гупав у стіну та щось кричав. ОСОБА_7 піднявся та запитав: « ОСОБА_8 , що сталося?», але ОСОБА_5 був у навушниках та бурмотав якісь невнятні слова щось на кшталт «Ви мені всі набридли» та багато нецензурної лексики. Потерпілий припіднявся з ліжка, потім вирішив сходити в туалет. Обійшов своє ліжко, ліжка в номері стоять окремо. ОСОБА_5 увесь час перебував між ліжком ОСОБА_7 та своїм. Напроти входу вони зустрілися, ОСОБА_5 почав наближатися до ОСОБА_7 Останньому здалося, що ОСОБА_5 хоче його схопити. Між ними сталася сутичка. ОСОБА_7 схопив обома руками за верхню частину футболки ОСОБА_5 , а той у свою чергу так само схопив ОСОБА_7 .. Потерпілий прохав його заспокоїтися. ОСОБА_5 хотів поборотися з потерпілим, але той його відштовхнув і ОСОБА_5 впав таким чином, що опинився між стіною та ліжком. Потерпілий встав на ліжко так, що, праве коліно стояло на ліжку та хотів допомогти йому піднятися, оскільки ОСОБА_13 не міг сам це зробити. У момент, коли потерпілий підіймав свого співмешканця, відчув, як стався удар в лівий бік. Потерпілий відпустив ОСОБА_5 та відчув, як щось потекло, потім побачив кров, а в руках у ОСОБА_5 ніж. ОСОБА_7 сів на ліжко та запитав у ОСОБА_5 : «Що ти зробив?». Потім потерпілий зняв футболку, затулив нею поранення та пішов на балкон, повернувшись до номеру, пройшов до ванної кімнати, викликав поліцію та ШМД. ОСОБА_5 у цей час перебував у номері. (а.с. 201-210, 211-212т. 2).

Згідно з висновком експерта №1076 (розпочатий 07.12.2023 р. закінчений 12.12.2023р.) встановлено, що на основі даних додаткової судово-медичної експертизи наданої медичної документації на ОСОБА_7 , враховуючи дані наданого протоколу проведення слідчого експерименту, встановлено, що згідно даним наданої медичної документації на ОСОБА_7 у останнього виявлено: проникаюче ножове поранення передньої черевної порожнини з пошкодженням тонкого кишковика та внутрішньочеревною кровотечею, які могли утворитись не менш ніж від однократної дії колюче-ріжучого предмету, яким міг і бути і ніж, що діяв одномоментно з досить достатньою силою, яка була спрямована переважно в напрямку підекспертного, можливо в строк та при обставинах, вказаних вище, кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя (п.2.1.2., 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.95р.). Покази дані потерпілим ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту, загалом не протирічать давності, механізму утворення, локалізації виявлених тілесних ушкоджень у останнього. (а.с. 215-216, т.2).

Відповідно до протоколу огляду від 06.11.2023 р. було оглянуто карту амбулаторного хворого ОСОБА_5 . КНП «ОКПЛ м.Слов`янськ» (ксерокопії карти приєднані до протоколу огляду). У даній амбулаторній картці зазначено, що ОСОБА_5 отримував психіатричну допомогу з 1998 р. по 2006 р. з діагнозом: легка розумова відсталість, з поведінковим порушенням. (а.с. 236-259, т.2).

Відповідно до протоколу огляду від 06.11.2023 р. було проведено огляд медичної карти амбулаторного хворого №3772 на ім`я ОСОБА_5 . КНП «МЦПЛЗ м.Краматорськ» ( ксерокопії карти приєднані до протоколу огляду) та оглядом встановлено, що у ОСОБА_5 виявлено розлад психіки внаслідок вживання алкогольних напоїв, синдром залежності. Взятий на облік з 2003 року, має скарги на тягу до алкоголю, порушення сну; при неодноразових візитах до лікаря визначається емоційно легка збуджуваність, роздратованість, грубість, випадки агресії із застосуванням насильства (а.с. 6-20, т. 3).

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/117-23/19447-ХЗ від 22.12.2023 р. про проведення експертизи холодної зброї встановлено, що наданий на дослідження ніж, до категорії холодної зброї не відноситься. Наданий на дослідження ніж, являється викидним фронтальним ножем загального призначення - різновидом господарського-побутових виробів, виготовлений промисловим способом. (а.с. 24-27, т. 3).

Відповідно до висновку експерта №993 (експертиза розпочата 13.11.2023 р. завершена 12.12.2023 р.) проведена судово-медична експертиза ОСОБА_7 і у останнього виявлено: проникаюче ножове поранення передньої черевної стінки з пошкодженням тонкого кишковика та внутрішньочеревною кровотечею, які могли утворитись не менш ніж від однократної дії колюче-ріжучого предмету, яким міг бути і ніж, що діяв одномоментно з досить достатньою силою, яка була спрямована переважно в напрямку підекспертного, можливо в строк та при обставинах, вказаних вище, кваліфікуються, як ТЯЖКІ тілесні ушкодження по ознацінебезпеки для життя (п.2.1.2., 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступенятяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.95р.). Згідно «Медичної карти стаціонарного хворого №6826 КП «ІМКЛ ПМР» на ОСОБА_7 , де мається « Протокол операції від 06.10.23: в навколопупочній ділянці зліва наявна колото-різана рана 2.5х1 см з рівними краями. При ревізії проникає в черевну порожнину з пошкодженням тонкого кишечника та брижі тонкого кишечника. Раньовий канал іде спереду назад, зліва направо через шари черевної стінки проникає в черевну порожнину...». Вищевказані тілесні ушкодження могли утворитись від дії колюче-ріжучого предмету, яким міг бути і ніж наданий на експертизу. В момент отримання тілесних ушкоджень підекспертний міг перебувати як у вертикальному так і в горизонтальному положенні або близькому до них. Локалізація тілесних ушкоджень в анатомічній ділянці досяжній для само спричинення.

Згідно даним наданої медичної документації на верхніх кінцівках підекспертного ОСОБА_7 слідів, характерних для захисту руками від ударів, не виявлено.Після отримання вищевказаних тілесних ушкоджень підекспертний міг виконувати активні дії, рухатися, кликати на допомогу, певний проміжок, що залежить від індивідуальних особливостей організму. Вищевказані тілесні ушкодження потягли за собою внутрішньочеревну кровотечу ( до 100 мм-згідно протоколу операції) та вірогідніше за все незначну зовнішню кровотечу, інтенсивність якої залежить, як від індивідуальних особливостей організму так і від масивності ушкодження. (а.с.30-33, т. 3).

Відповідно до протоколу огляду від 18.10.2023 р. досліджено відеозаписи з нагрудних відеокамер патрульних поліцейських BI-470027 та BI-470047, які опрацьовували виклик, щодо нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . З відеозапису вбачається, як працівники йдуть коридорним приміщенням мотелю «Полтава», що за адресою: АДРЕСА_3 та підходять до дверей кімнати під номером 313. Двері відчиняє ОСОБА_10 , який тримається за лівий бік. При вході до кімнати виявлено ОСОБА_5 . В розмові з поліцейськими ОСОБА_10 повідомляє, що ОСОБА_5 наніс йому ножове поранення. ОСОБА_5 пояснює свої дії тим, що потерпілий постійно не дає йому спокою своїми вказівками на те, що і як робити, постійно намагається керувати ним. А цієї ночі потерпілий дав йому пінка і намагався душити за горло може через те, що він голосно хропів. (а.с. 36-41, т. 3).

Суд проаналізував всі зібрані та надані для дослідження докази і оцінив позицію обвинуваченого, яка фактично зводиться до того, що він діяв у стані необхідної оборони, та прийшов до висновку, що така версія не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду і спростовується вищезазначеними доказами. При цьому суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади.

Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму ВСУ № 1 від 26.04.2002 «Про судову практику у справах про необхідну оборону», стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.

Суспільно небезпечне посягання на законні права, інтереси, життя і здоров`я людини, суспільні інтереси чи інтереси держави може викликати в особи, яка захищається, сильне душевне хвилювання. Якщо в такому стані вона не могла оцінювати відповідність заподіяної нею шкоди небезпечності посягання чи обстановці захисту, її дії слід розцінювати як необхідну оборону.

Правомірним слід вважати застосування зброї або будь-яких інших засобів чи предметів незалежно від того, якої тяжкості шкода заподіяна тому, хто посягає, якщо воно здійснене для захисту від нападу озброєної особи або групи осіб, а також для відвернення протиправного насильницького вторгнення у житло чи інше приміщення.

Слід відрізняти необхідну оборону від уявної, під якою розуміється заподіяння шкоди за таких обставин, коли реального суспільно небезпечного посягання не було, але особа, неправильно оцінюючи дії потерпілого, помилково припускала наявність такого посягання.

При уявній обороні кримінальна відповідальність за заподіяну шкоду виключається лише у випадках, коли обстановка, що склалася, давала особі підстави вважати, що мало місце реальне посягання, і вона не усвідомлювала й не могла усвідомлювати помилковість свого припущення. Питання про те, чи дійсно в особи були підстави для помилкового висновку про наявність суспільно небезпечного посягання, вирішується з урахуванням конкретних обставин справи.

При розгляді справи не встановлено, що із боку потерпілого ОСОБА_10 мало місце суспільно небезпечне посягання на життя або здоров`я ОСОБА_5 , за умови якого обвинувачений міг би діяти у стані необхідної оборони, так само як не встановлено обставин, які б свідчили про стан уявної оборони.

Окрім показань потерпілого, який заперечує факт удушення обвинуваченого і нанесення будь-яких тілесних ушкоджені останньому або погроз спричинення тілесних ушкоджень, покази обвинуваченого в тій частині, що він вказує на те, що потерпілий душив його за шию, спростовуються висновками судово-медичної експертизи № 886 від 10.10.23, відповідно до яких, при обстеженні у ОСОБА_5 в ділянці шиї взагалі не виявлено жодного тілесного ушкодження характерного для удушення.

Не повідомляє про напад потерпілого і необхідність захисту від удушення обвинувачений і в своїй переписці із колишньою дружиною, яка виявлена при огляді в його телефоні. Згідно цієї переписки фіксується, що 06.10.2023 в 06:42 год. ОСОБА_5 повідомляє їй лише те, що він просто підрізав напарника і його за це арештують.

З цього приводу, звертає на себе увага поведінка потерпілого, яка зафіксована на нагрудній камері спостереження патрульної поліції, який ні разу не повідомив, що душив ОСОБА_5 . Навпаки, після того як обвинувачений поскаржився працівникам поліції, що він дратує його своїми зауваженнями, в підтвердження наявності напруженості у відносинах на цьому ґрунті, а не через звинувачення в удушенні, потерпілий у відповідь обвинуваченому зазначив: « ОСОБА_8 , якщо ж і маються конфлікти - то не за допомогою ж ножа їх вирішувати». Фактично відповіддю потерпілого підтверджено, що причина вчинку ОСОБА_5 лежить в площині їх особистих стосунків, як наслідки накопиченої роздратованість на фоні вживання спиртного.

Той факт, що ОСОБА_5 відразу звернувся до правоохоронних органів з повідомленням про спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, вказавши, що його дії були продиктовані виключно захистом від того, що ОСОБА_7 його душив, на яких він у подальшому під час розслідування, а також в суді неодноразово настоював, не можуть за критерієм стабільності розцінюватися як правдиві. Зазначене звернення до поліції можна розцінювати як спосіб захисту для уникнення відповідальності за умисно вчинений злочин, оскільки наведені вищі докази вказують на протилежні обставини події.

Підтвердженням вказаного висновку є дані медичної документації, використані при проведенні психіатричної експертизи, якою крім психіатричних відхилень ОСОБА_5 , фіксувались і такі риси його характеру, як «відсутність критики поведінки». Що є безпосереднім підтвердженням схильності ОСОБА_14 виправдовувати свої вчинки, а не визнавати їх. Саме цим пояснюється, що він швидко і без вагань, навмисно першим, щоб відвести від себе підозру повідомив про правопорушення.

Також, в кінці судового засідання під час судових дебатів ОСОБА_5 відступив від лінії свого захисту і фактично висказав позицію, з якої вбачається, що він не розумів, що саме відбувалося, тому застосував ніж. Повідомив, що визнає вину і щиро кається.

Таким чином, суд розцінює позицію обвинуваченого, яку він мав на протязі судового слідства, як лінію захисту з метою уникнути всієї повноти відповідальності за вчинений злочин.

Судом досліджені характеризуючи дані обвинуваченого.

Вивченням відомостей щодо особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліках у лікарів-спеціалістів у Полтавській області обвинувачений не перебуває.

Між тим, було досліджено медичну документацію лікаря-психіатра КНП «ОКПЛ м. Слов`янськ», відповідно за якою ОСОБА_5 отримував психіатричну допомогу з 1998 р по 2006 р. з діагнозом: легка розумова відсталість, з поведінковим порушенням, розлад психіки; та досліджено медичну документацію ОСОБА_5 з КНП «МЦПЛЗ м.Краматорськ», відповідно до якої у нього виявлено розлад психіки внаслідок вживання алкогольних напоїв, синдром залежності. Взятий на облік з 2003 року, має скарги на тягу до алкоголю, порушення сну; при неодноразових візитах до лікаря визначається емоційно легка збуджуваність, роздратованість, грубість, випадки агресії із застосуванням насильства.

Відповідно до наказу №180/тр ОСОБА_5 прийнятий на посаду підсобного робітника на будівельну дільницю №1, з 24 серпня 2023 р. на основне місце роботи. Відповідно до характеристики наданої з дільниці №1 встановлено, що обвинувачений виконує великий обсяг роботи, завжди вкладається в терміни, до керівництва ставиться з повагою, трудову дисципліну не порушує.

Відповідно до характеристики, наданої за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , за час мешкання за адресою обвинувачений зарекомендував себе з негативної сторони. За місцем мешкання сварки та скандали влаштовує, схильний до вживання спиртних напоїв. Надходили скарги на його поведінку, у суспільному житті міста участі не приймав.

Відповідно до відповіді, наданої сектором превенції відділу поліції №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, встановлено, що ОСОБА_5 неодноразово було притягнуто то адміністративної відповідальності, а саме:

- 24.11.2020 року за ст. 44-3 ч.2 КУПАП ( постанова серії ГАБ 807542), накладено стягнення у вигляді штрафу 170 грн., у зв?язку з тим, що штраф не було сплачено у 15 денний строк, матеріали адміністративної справи було направлено до ВДВС ( м. Слов`янськ) для подальшого стягнення штрафу.

- 13.05.2020 року за ст. 178 ч.2 КУПАП (постанова серії ГАА 545517), накладено стягнення у вигляді штрафу 51 грн., у зв?язку з тим, що штраф не було сплачено у 15 денний строк, матеріали адміністративної справи було направлено до ВДВС ( м. Слов`янськ) для подальшого стягнення штрафу.

- 13.05.2020 року за ст. 173-2 ч.1 КУПАП ( протокол серії АПР18 673412), адміністративний матеріал було направлено на розгляд до Слов?янського міськрайонного суду, згідно постанови суду №243/4158/2023 від 25.05.2020 на останнього накладено стягнення за ст. КУпАП, а саме штраф 340 грн.

За наслідками судового розгляду обставин, що пом`якшують покарання, не встановлено. Факт того, що ОСОБА_5 є батьком двох неповнолітніх дітей не можна оцінювати як пом`якшуючу обставину, оскільки колишня дружина та діти проживають від нього окремо, відомостей про їх утримання не має. Щире каяття, про яке говорив у дебатах обвинувачений, також не можна враховувати як пом`якшуючу обставину, оскільки щире каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. З матеріалів даного кримінального провадження убачається, що поведінка засудженого як на досудовому розслідуванні, так і під час судового розгляду, а саме невизнання ним вини та намагання перекласти вину на потерпілого, не свідчила про наявність щирого каяття.

Обставина, яка обтяжує його покарання, є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

За змістом ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень. Крім того, суд враховує при обранні виду та розміру покарання дані про особу обвинуваченого, враховує поведінку обвинуваченого і під час розгляду справи, який не виявив щирого каяття та готовності понести справедливе покарання за вчинене, не приніс своїх вибачень потерпілому.

За зазначених обставин, суд дійшов висновку про призначення покарання у межах, встановлених санкцією статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, у виді позбавлення волі.

Прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - КП «1-А Міська клінічна лікарня Полтавської міської ради», в порядку статей 36, 127-129 КПК України, ч. 1 ст. 1166, 1206 ЦК України та статей 4, 56 ЦПК України до обвинуваченого ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про відшкодування витрат, понесених державою на лікування потерпілого від кримінального правопорушення на суму 13587,07 грн. (а. с. 17-31, т. 1).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи , відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1206 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов?язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров?я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Зважаючи на доведеність вини обвинуваченого у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому, внаслідок яких він перебував на лікуванні в КП «1-А Міська клінічна лікарня Полтавської міської ради», і той факт, що закладом понесені витрати на його лікування в сумі 13587,07 грн., що є збитками, і ця сума підтверджена належними доказами, кошти необхідно стягнути з особи, діяннями якої цю шкоду заподіяно, тобто з ОСОБА_5 .

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Судові витрати суд стягує з обвинуваченого відповідно до вимог ст.124-126 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 06.10.2023 р., тобто з моменту фактичного затримання. Згідно ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 06.10.2023 р.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою в Державній установі «Полтавський слідчий ізолятор».

Скасувати арешт, накладений відповідно до ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 12.10.2023 р.

Речові докази, а саме, мобільний телефон «Nokia», футболка червоного кольору шорти чорного кольору, футболка синього кольору, шорти чорного кольору - повернути законним власникам; змиви РБК, полімерну пляшку з наперстком з нашаруванням речовини, зубну щітку, станок для гоління, простирадло зі слідами РБК, ніж, чашку скляну - знищити.

Речові докази, визначені відповідно до постанов слідчого СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 06.10.2023 р., 16.10.2023 р., 18.10.2023 р. - знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати, понесені при проведенні експертизи, в загальному розмірі 11 590 грн.

Задовольнити цивільний позов прокурора та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь КП «1-А Міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» суму у розмірі 13 587 (тринадцять тисяч п`ятсот вісімдесят сім гривень).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1