УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року

м. Київ

Справа № 335/4600/24

Провадження № 51 -2939 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргуОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 квітня 2024 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 28 травня 2024 року,

встановив:

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя

від 23 квітня 2024 року, залишеною без зміни ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28 травня 2024 року, відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4

на бездіяльність дізнавача ВП № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000041, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 351 КК України.

У касаційній скарзі порушується питання про перевірку вищевказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши доводи касаційної скарги, долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи

з таких підстав.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини першої статті 129 Конституції України).

Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував,

що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ

до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення.

Відповідно до ст. 424 ч. 4 КПК України ухвала слідчого судді після її перегляду

в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку

не підлягають.

Обмеження права на касаційне оскарження ухвали слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку та ухвали апеляційного суду за результатом такого перегляду визначено законодавцем і прямо передбачене процесуальним законом. Таке обмеження відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційним та обґрунтованим.

Згідно зі ст. 428 ч. 2 п. 1 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана

на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 в касаційній скарзі оскаржує ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 квітня 2024 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 28 травня

2024 року, якою за результатами розгляду його апеляційної скарги залишено

без змінивказану ухвалу слідчого судді.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувані судові рішення не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції відповідно до ст. 424 ч. 4 КПК України, а тому у відкритті касаційного провадження відповідно до вимог ст. 428 ч. 2 п. 1 КПК України необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, які не підлягають оскарженню

в касаційному порядку.

Керуючись ст. 428 ч. 2 п. 1 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Відмовити ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 квітня 2024 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 28 травня

2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3