ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/4558/23
Провадження № 11кп/818/238/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харків кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 04 вересня 2023 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

якою відмовлено в задоволенні клопотання останнього про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини:

Вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 12 грудня 2018 року засуджено ОСОБА_5 за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

11 серпня 2023 року засуджений ОСОБА_5 , який відбуває покарання в ДУ «Харківська виправна колонія (№43)» звернувся до Жовтневого районного суду м.Харкова з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 04 вересня 2023 року ОСОБА_5 відмовлено в задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Приймаючи таке рішення суд першої інстанції зазначив, що матеріали особової справи не відображають процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, зміст досліджених матеріалів не свідчить, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 12 грудня 2018 року.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 просить ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 04 вересня 2023 року, якою йому відмовлено в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування посилається на те, що оскаржувана ухвала постановлена незаконним складом суду, оскільки суддя Жовтневого районного суду ОСОБА_6 , який розглянув клопотання про його умовне дострокове звільнення є близькім родичем судді Харківського апеляційного суду ОСОБА_7 , який входив до складу колегії суддів при розгляді його апеляційної скарги на вирок Фрунзенського районного суду м.Харкова від 12 грудня 2018 року.

На думку апелянта, суддя Жовтневого районного суду м.Харкова ОСОБА_6 повинен був заявити собі самовідвід, однак на порушення вимог КПК не заявив.

Також звертає увагу, що ним була подана заява про перегляд вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2018 року за нововиявленими обставинами. Ухвала Фрунзенського районного суду м.Харкова від 16 вересня 2021 року, якою суд повернув його заяву про перегляд вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2018 року за нововиявленими обставинами у зв`язку з тим, що заявник у встановлений строк не усунув недоліки цієї заяви, була скасована ухвалою Полтавського апеляційного суду від 29 березня 2023 року та призначено новий розгляд, що на думку апелянта, свідчить про незаконність вироку.

В судове засідання прокурора не з`явився та надав до суду заяву про апеляційний розгляд без його участі.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали судового провадження, матеріали особової справи засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги засудженого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви суду

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з п.2 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Порядок вирішення таких питань регламентується ст. 539 КПК України.

Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що оскаржувана ухвала суду від 04 вересня 2023 року винесена незаконним складом суду, то колегія суддів визнає їх безпідставними, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 76 КПК України, передбачено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, обставини, на які посилається засуджений ОСОБА_5 не є такими, що виключають участь судді ОСОБА_6 при розгляді клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого.

Тобто, засудженим ОСОБА_5 не наведено жодної з обставин, передбаченої ст.75 КПК України, які можуть бути підставами для відводу судді, у зв`язку з чим посилання засудженого про те, що суддя ОСОБА_6 повинен був заявити самовідвід є необґрунтованими.

Що стосується доводів засудженого про наявність підстав для скасування вироку, яким його було засуджено, то колегія суддів визнає їх також безпідставними, оскільки перевірка законності вироку, не входить до компетенції апеляційного суду при перевірці правильності судового рішення, ухваленого в порядку ст.537 КПК України.

Разом з тим, при розгляді клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення останнього від відбування покарання на підставі ст.81 КК України, суд першої інстанції, як вважає колегія суддів, повно та всебічно, відповідно до зазначених вимог закону та правових позицій суду касаційної юрисдикції з`ясував усі дані, що характеризують особу засудженого та інші обставини, які дають можливість дійти до висновку про те чи став обвинувачений на шлях виправлення та з цього приводу в ухвалі зазначив, всупереч тверджень апелянта, достатні мотиви, з яких вважав, що у задоволенні подання слід відмовити.

При цьому, судом першої інстанції було правильно встановлено, що утримання від порушень правил внутрішнього розпорядку є прямим обов`язком засудженого, передбаченим ст.107 КВК України, та не є підтвердженням того, що він повністю став на шлях виправлення.

Таким чином, суд першої інстанції в повній мірі дослідив надані щодо ОСОБА_5 матеріали та прийняв законне і обґрунтоване рішення про відсутність правових підстав для застосування щодо останнього ст.81 КК України.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстави для її скасування відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги засудженого ОСОБА_5 необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що 16 грудня 2023 року засуджений ОСОБА_5 був звільнений за відбуттям строку покарання.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 04 вересня 2023 року щодо засудженого ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Колегія суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3