Справа №333/5112/23
Провадження №1-кс/333/1736/24
УХВАЛА

26 червня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , розглянувши скаргу представника потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_4 на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків під час досудового розслідування кримінального провадження №0000080, відомості про яке внесені до ЄРДР 14.02.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365, ч.1 ст.371 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13.06.2024 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків під час досудового розслідування, яка обґрунтована таким.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління розташоване у м. Мелітополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000080, відомості про яке внесені до ЄРДР 14.02.2019 року за фактом завідомо незаконного затримання ОСОБА_5 та перевищення службових повноважень детективами Національного антикорупційного бюро України та співробітниками Управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро України, яке супроводжувалося насильством, застосуванням спеціальних засобів, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, тобто діями, передбаченими ч.2 ст.365, ч.1 ст.371 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Запорізької обласної прокуратури.

Потерпілим у кримінальному провадженні визнано ОСОБА_5 , про процесуальні права і обов`язки якого було повідомлено згідно вимог, передбачених КПК України.

На думку сторони потерпілого досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється з 2019 року, тобто тривалий час поза межами розумних строків. При цьому, особам, які причетні до вчинення кримінальних правопорушень, до теперішнього часу не вчинено дій про повідомлення їм про підозру, хоча кримінальне провадження не є складним та багатоепізодним, а зібрані докази дають підстави на вчинення таких процесуальних дій та прийняття відповідного процесуального рішення.

22.07.2022 року та 05.08.2022 року представник потерпілого подавав до Запорізької обласної прокуратури клопотання про вчинення дій, що передбачені ст.ст. 276-279 КПК України, в порядку ст.ст.56,220 КПК України.

28.07.2022 року та 10.08.2022 року, відповідно, за результатами розгляду зазначеного клопотання, старшим групи прокурорів, прокурором відділу нагляду за додержання законів при виконання судових рішень у кримінальних провадженнях, інших заходів примусового характеру у місцях несвободи, а також пробації Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 були винесені постанови про відмову у задоволенні вказаних клопотань.

04.10.2022 року, 30.05.2023 року, 01.02.2024 року представником потерпілого подавалися до керівника Запорізької обласної прокуратури скарги про недотримання розумних строків прокурором під час досудового розслідування.

10.10.2022 року, 02.06.2023 року, 08.02.2024 року, відповідно листами за підписом заступника керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_7 повідомлено, що у кримінальному провадженні на цей час триває процес збору доказів, у зв`язку із чим, підстав для задоволення скарги, не вбачається, після проведення усіх необхідних слідчих дій у справі буде прийнято рішення відповідно до вимог законодавства.

Тобто, на думку сторони потерпілого, їхні систематичні та неодноразові звернення щодо недотримання розумних строків у кримінальному провадженні та необхідності здійснити одну із дій, передбачених ч.2 ст.283 КПК України, в межах кримінального провадження №0000080 у розумні строки, що становлять два місяці, керівником прокуратури надавались листи з формальними відмовами у їх задоволенні, та із зазначенням, що у провадженні триває процес збору доказів, і це триває останні 2 (два) роки так званого «розслідування».

Більш того, 08.03.2024 року представником потерпілого, за результатами ознайомлення з матеріалами кримінального провадження було встановлено, що останні не містять матеріалів, які свідчать про те, що з липня 2022 року, тривають активні дії/процеси на збір доказів у кримінальному провадженні. Так, у лютому 2023 року здійснено дії на отримання тимчасового доступу до матеріалів судової справи № 760/1498/19, що перебували у володінні Солом`янського районного суду м. Києва, при цьому, такі матеріали справи вже були раніше долучені до матеріалів кримінального провадження, а у липні 2023 року проведено повторний допит свідка ОСОБА_8 .

Таким чином, в матеріалах кримінального провадженні містяться відомості, що остання слідча дія була проведена ще у липні 2023 року, після чого органом досудового розслідування будь-яких дій на притягнення осіб, які причетні до вчинення кримінальних правопорушень, до теперішнього часу не вчинено.

Представнику потерпілого було надано для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження лише 2 (два) томи матеріалів, при тому, що станом на 2021 рік під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, таких матеріалів було 5 (п`ять) томів. Отже, за результатами «активного збору доказів» за останні два роки обсяг матеріалів кримінального провадження зменшився на 3 (три) томи.

В матеріалах кримінального провадження наявні усі докази, які підтверджують, що вчинення кримінальних правопорушень відносно потерпілого ОСОБА_5 були вчиненні встановленими особами, а саме: детективом НАБУ ОСОБА_9 , детективом НАБУ ОСОБА_10 , оперативним працівником НАБУ ОСОБА_11 , оперативним працівником НАБУ ОСОБА_12 . Разом з тим, усі розумні строки на прийняття таких процесуальних рішень, вже завершились, процесуальним керівником такі рішення не приймаються, у зв`язку із чим у травні 2024 року сторона потерпілого звернулась зі скаргою до керівника Запорізької обласної прокуратури про недотримання розумних строків прокурором під час досудового розслідування, в порядку ст.308 КПК України.

17.05.2024 року прокурор відділу протидії порушення у правоохоронній та пенітенціарній сфері Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_13 виніс постанову про відмову у задоволенні зазначеної скарги.

Водночас, представник потерпілого вважає, що зазначена постанова була винесена необґрунтовано, без повного та всебічного розгляду мотивів скарги та обставин кримінального провадження, є такою, яка винесена незаконно, без дотримання вимог ст.110 КПК України, а тому підлягає скасуванню.

Так, згідно положень ч.2 ст. 110 КПК України постанова прокурора має складатись з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; 2) прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, вступна частина містить відомості про те, що саме прокурор відділу протидії порушення у правоохоронній та пенітенціарній сферах Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_13 , прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні, складав таку постанову, хоча згідно положень статті 308 КПК України визначено, що саме прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути відповідну скаргу.

Тобто, на думку представника потерпілого, вже з вступної частини оскаржуваної постанови вбачається, що таке рішення приймалось не уповноваженою на те особою, а та очевидна описка в даті винесення вказаної постанови свідчить про формальний підхід розгляду поданої скарги та відсутності повного та об`єктивного розгляду викладених мотивів скарги.

З мотивувальної частини оскаржуваного рішення також не вбачається повного змісту обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття та їх обґрунтування, оскільки складається лише з цитуванням положень статей КПК України та висновків щодо дискреційних повноважень прокурора у кримінальному провадженні.

Більш того, зі змісту оскаржуваної постанови, на думку ОСОБА_4 , в чергове вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а текст і зміст є ідентичним постановам, які приймались за результатами розгляду скарг представника потерпілого, подані ще у 2022 році. Крім того, як резолютивна частина постанови так і вступна частина оскаржуваного рішення містить відомості про те, що фактично прокурор, який входить до групи прокурорів у кримінальному провадженні, розглядав та відмовляв у задоволенні саме клопотання представника потерпілого, що в чергове свідчить про відсутність повноти, законності та об`єктивності при прийнятті такого рішення.

Отже, на думку сторони потерпілого, в чергове, подана скарга в порядку ст. 308 КПК України була залишена без належного, обґрунтованого та повного розгляду керівником Запорізької обласної прокуратури, а як наслідок винесення незаконного рішення за результатами такого розгляду.

За вказаних обставин представник потерпілого просить слідчого суддю: скасувати постанову прокурора відділу протидії порушення у правоохоронній та пенітенціарній сфері Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_13 про відмову у задоволенні клопотання від 17.05.2022 року; зобов`язати прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000080, відомості про яке внесені до ЄРДР 14.02.2019 року вчинити одну із дій, передбачену ст. ст. 276-278 та ч.2 ст.283 КПК України в межах вказаного кримінального провадження, встановивши для цього граничний розумний строк у два місяці з моменту винесення відповідної ухвали.

Під час судового засідання представник потерпілого ОСОБА_4 підтримав подану ним скаргу, просив її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у ній.

Додатково пояснив, що прокурор ОСОБА_13 не є прокурором вищого рівня, тому не мав повноважень розглядати скаргу, подану у порядку ст.308 КПК України.

Досудове розслідування кримінального провадження №0000080, відомості про яке внесені до ЄРДР 14.02.2019 року, відбувається вже більше п`яти років, що не є розумним строком, тому у скарзі і зазначена вимога щодо встановлення граничного строку для прийняття слідчими рішень, передбачених ст. ст. 276-278 КПК України.

При цьому, представник потерпілого не вважає, що у разі скасування постанови прокурора ОСОБА_13 слідчому судді неможливо бути прийняти рішення про встановлення граничних термінів, так як слідчий суддя здійснює судовий контроль за досудовим розслідуванням певного кримінального провадження і у разі виявлення порушень має на це реагувати. В даному випадку порушуються фундаментальні права потерпілого, тому через призму відмови прокурора у задоволенні скарги у порядку ст.308 КПК України, є усі підстави для задоволення його скарги у повному обсязі.

Представник Запорізької обласної прокуратури прокурор відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 заперечував проти задоволення скарги, зазначивши, що скарга від представника потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_14 надійшла до Запорізької обласної прокуратури 16.05.2024 року, а саме: до відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Запорізької обласної прокуратури.

На той момент в.о. керівника зазначеного відділу ОСОБА_15 своїм рішенням доручив розглянути скаргу ОСОБА_14 . прокурору вказаного цього ж відділу ОСОБА_13 , який є одним із процесуальних прокурорів у групі прокурорів у кримінальному провадженні №0000080, відомості про яке внесені до ЄРДР 14.02.2019 року.

Скаргу ОСОБА_14 прокурор ОСОБА_13 розглянув як клопотання по кримінальному провадженню №0000080 і прийняв відповідну постанову. При цьому, після вивчення стану розслідування зазначеного кримінального провадження ОСОБА_13 слідчому були надані відповідні вказівки у порядку ст.36 КПК України.

За таких обставин, ОСОБА_3 вважає, що відсутні будь-які підстави для задоволення скарги ОСОБА_4 .

Слідчий суддя, розглянувши скаргу представника потерпілого, дослідивши матеріали, долучені до неї, матеріали кримінального провадження №0000080, надані слідчим, дійшов до висновку про часткове її задоволення, враховуючи таке.

Відповідно до вимог ст.ст.1,2 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Завданнями кримінального провадження є, серед іншого, те, щоб до кожного учасника була застосована належна правова процедура. Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування визначений главою 26 КПК України.

Частиною 1 статті 303 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Згідно вимог п.9-1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.

Встановлено, що групою слідчих першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління розташоване у м. Мелітополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000080, відомості про яке внесені до ЄРДР 14.02.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365, ч.1 ст.371 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 є потерпілим, а його представниками у т.ч. є ОСОБА_14 та ОСОБА_4 .

10.05.2024 року ОСОБА_14 як представник потерпілого у кримінальному провадженні №0000080 поштою на ім`я керівника Запорізької обласної прокуратури подала скаргу про недотримання розумних строків прокурором під час досудового розслідування (в порядку ст.308 КПК України).

16.05.2024 року скаргу ОСОБА_14 на розгляду отримав в.о. начальника відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_15 , який своїм рішенням доручив її розгляд прокурора вказаного відділу ОСОБА_13 .

Зазначені прокурори перебувають у складі групи процесуальних прокурорів у кримінальному провадженні №0000080.

17.05.2024 року прокурор ОСОБА_13 , за результатами розгляду вказаної скарги ОСОБА_14 , прийняв постанову про відмову у задоволенні клопотання.

Того ж дня, ОСОБА_15 як в.о. начальника відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Запорізької обласної прокуратуриповідомив ОСОБА_14 про розгляд скарги останньої.

При цьому, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_13 помилково у вказаній постанові зазначив дату винесення рішення: 17.05.2022 року замість 17.05.2024 року.

Крім того, незважаючи на назву процесуального документу «Постанова про відмову у задоволенні клопотання» зазначене рішення прокурором ОСОБА_13 було прийнято за результатами розгляду саме скарги ОСОБА_14 , поданої у порядку ст.308 КПК України.

28.05.2024 року представником потерпілого ОСОБА_14 було отримано копію постанови про відмову у задоволенні клопотання від 17.05.2024 року, а 07.06.2024 року представник потерпілого ОСОБА_4 поштою звернувся із скаргою до Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

Із встановлених обставин вбачається, що представник потерпілого ОСОБА_4 є належним суб`єктом звернення у порядку ст.303 КПК України, оскаржує рішення прокурора, яке передбачене зазначеною статтею та своєчасно звернувся із відповідною скаргою.

Слідчий суддя встановив, що скарга представника потерпілого ОСОБА_14 подана у порядку ст. 308 КПК України і не є клопотанням у розумінні ст.220 КПК України, про що фактично наполягав представник Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 у судовому засіданні. Це вбачається із назви документу, поданої ОСОБА_14 «Скарга про недотримання розумних строків прокурором під час досудового розслідування», посилання останньої, що це скарга подається у порядку ст.308 КПК України (у назві документа, перед прохальною частиною) та із її самого змісту.

Стаття 308 КПК України містить обов`язок прокурора вищого рівня розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Також встановлений обов`язок невідкладно письмово повідомити особу, яка подала скаргу, про результати її розгляду.

Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.17 ЗУ «Про прокуратуру» прокурором вищого рівня є: для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів обласної прокуратури - керівник обласної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків.

Враховуючи, що процесуальними прокурорами у кримінальному провадженні №0000080 є прокурори відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Запорізької обласної прокуратури, тому для них прокурором вищого рівня є керівник Запорізької обласної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку, що в даному випадку прокурор ОСОБА_13 , який розглянув скаргу ОСОБА_14 , поданою у порядку ст.308 КПК України, фактично не мав відповідних на це повноважень, тобто зазначена скарга була розглянута не уповноваженою особою.

З цих підстав рішення прокурора ОСОБА_13 від 17.05.2024 року підлягає скасуванню, а з метою порушених прав потерпілого на розгляд вказаної скарги вважаю за необхідне зобов`язати керівника Запорізької обласної прокуратури або його першого заступника або заступника відповідно до розподілу обов`язків чи осіб, які виконують їх обов`язки і є прокурорами вищого рівня до прокурорів відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Запорізької обласної прокуратури розглянути належним чином скаргу представника потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_14 від 10.05.2024 року на недотримання розумних строків прокурором під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000080, відомості про яке внесені до ЄРДР 14.02.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365, ч.1 ст.371 КК України.

Водночас, на думку слідчого судді, не підлягає задоволенню вимога представника потерпілого ОСОБА_4 щодо зобов`язання прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000080 вчинити одну із дій, передбачену ст. ст. 276-278 та ч.2 ст.283 КПК України в межах вказаного кримінального провадження, встановивши для цього граничний розумний строк у два місяці з моменту винесення відповідної ухвали, враховуючи таке.

Згідно з вимогами ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

В даному випадку слідчий суддя прийняв рішення про скасування постанови прокурора ОСОБА_13 та зобов`язання розглянути скаргу ОСОБА_14 прокурором вищого рівня.

У разі розгляду вимоги щодо зобов`язання процесуального прокурора про вчинення однієї із дій, передбаченої ст. ст. 276-278 та ч.2 ст.283 КПК України, слідчий суддя фактично наперед буде вирішувати питання, які ще не вирішені прокурором вищого рівня.

Крім того, слідчий суддя зауважує, що він не вповноважений надавати оцінку обґрунтованості чи необґрунтованості рішення, яке прийме прокурор за результатами розгляду скарги у порядку ст.308 КПК України. Встановлення підстав для задоволення скарги є дискреційними повноваженнями прокурора і за змістом ст. 308 КПК України слідчий суддя не уповноважений надавати йому вказівки, яке рішення прийняти.

Керуючись ст. ст. 26, 303, 304, 308, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_4 на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків під час досудового розслідування кримінального провадження №0000080, відомості про яке внесені до ЄРДР 14.02.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365, ч.1 ст.371 КК України, - задовольнити частково.

Скасувати постанову прокурора відділу протидії порушення у правоохоронній та пенітенціарній сфері Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_13 про відмову у задоволенні клопотання від 17.05.2022 року.

Зобов`язати керівника Запорізької обласної прокуратури або його першого заступника або заступника відповідно до розподілу обов`язків чи осіб, які виконують їх обов`язки і є прокурорами вищого рівня до прокурорів відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Запорізької обласної прокуратури розглянути належним чином скаргу представника потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_14 від 10.05.2024 року на недотримання розумних строків прокурором під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000080, відомості про яке внесені до ЄРДР 14.02.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365, ч.1 ст.371 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 28.06.2024 року.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1