ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/2043/23 Провадження 1-кп/636/541/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2024 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Великобурлуцького відділу Куп`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003353, яке внесене 12.11.2022 до ЄРДР, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, -

встановив:

На розгляді суду перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Прокурором заявлено клопотання про продовження обраного відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки є достатньо підстав вважати, шо продовжують існувати ризики того, що обвинувачена може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків чи знищити, сховати або спотворити будь-які з речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Прокурор вважав необхідним продовжити обвинуваченій запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що забезпечить явку обвинуваченої до суду і буде запобігати реалізації наведених ризиків, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора категорично заперечувала, наполягала на тому, що стороною захисту не надано доказів які б підтверджували існування наведених прокурором ризиків, вказувала, що її підзахисна є людиною похилого віку, потребує постійної медичної допомоги, обстежень та лікування, мешкає в населеному пункті, що постійно піддається обстрілам та обраний раніше запобіжний захід фактично ставить під загрозу її життя та здоров`я.

В зв`язку із наведеним вище, захисник адвокат ОСОБА_4 просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора та задовольнити її клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання.

Обвинувачена в підготовчому засіданні підтримала клопотання свого захисника та просила суд змінити їй запобіжні заходи з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання.

Прокурор проти задоволення клопотання захисника щодо зміни запобіжного заходу на особисте зобов`язання заперечував, вказував, що обраний раніше стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід жодним чином не перешкоджає останній змінювати місце проживання та отримувати медичну допомогу.

Запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, які застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст. 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності як обґрунтованої підозри, так і вищенаведених ризиків.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, в кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

За правовими позиціями ЕСПЛ «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого.

Розглядаючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченої, враховуючи, що рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обмежує права і свободи обвинуваченої, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, приходить до наступного. ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість покарання, яке може бути призначене у разі визнання обвинуваченої винною у вчиненні інкримінованого злочину, остання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Враховуючи ті обставини, що обвинувачена мешкає в одному населеному пункті із свідками у провадженні, то вона дійсно може вчинити певні дії спрямовані на незаконний вплив на свідків.

При цьому, як при обранні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, так і при розгляді даного клопотання прокурора суд враховує, що обвинувачена має постійне місце проживання, раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, є особою похилого віку, має низку захворювань, в неї наявні стійкі соціальні зв`язки, однак дані обставини, вочевидь, існували і на час вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Існування наведених у клопотанні прокурора ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України було предметом дослідження як суду першої інстанції так і апеляційного суду, який неодноразово залишав без змін раніше обраний стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід.

При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для цілодобового домашнього арешту, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд враховує обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченої, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням наведених обставин, поведінки обвинуваченої, яка не порушувала умови домашнього арешту, суд вважає, що на момент вирішення клопотання прокурора встановлено наявність обґрунтованої підозри та достатніх підстав вважати, що не зменшились та продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та погоджується зі твердженням прокурора про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і приходить до висновку про необхідність продовжити строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, та, відповідно, відмовити у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання.

Роз`яснити обвинуваченій, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Порушення умов домашнього арешту має наслідком застосування більш суворішого запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 196-198, 331, 350, 369-372 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - задовольнити.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , продовжити на 60 діб, тобто до 12 квітня 2024 року.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинувачену ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою на визначений час до прокурора та суду;

- цілодобово не залишати без дозволу прокурора або суду місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- повідомляти прокурора, суд про намір змінити своє місце проживання;

- утримуватись від спілкування в будь-який спосіб зі свідками в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання відмовити.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на Куп`янський РВП ГУНП в Харківській області.

Копію ухвали направити до Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області для негайного виконання та здійснення контролю за поведінкою обвинуваченої ОСОБА_5 .

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченою - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали суду.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1