ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/142/22 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/823/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2024 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000715 від 26.04.2019 за частиною 1 статті 255, частиною 2 статті 255, частиною 4 статті 28 частиною 3 статті 190, частиною 4 статті 28 пунктами 3, 4, 6, 9, 12 частини 2 статті 115, частиною 4 статті 28 частиною 2 статті 146, частиною 4 статті 28 частиною 3 статті 146, частиною 4 статті 28 частиною 2 статті 209 КК України,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2024 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 строк тримання під вартою до 31.03.2024 включно.

Не погодившись з вказаною ухвалою, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про незгоду із продовженням йому строку тримання під вартою. Вказує, що в судовому засіданні 01.02.2024 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, який затягує судовий процес, вводить суд в оману. Обвинувачений вважає, що справа сфальсифікована прокурором та слідчим. До вчинення злочинів причетні інші особи, які перебувають на свободі. Просив, щоб обвинувальний акт повернули до прокуратури для проведення досудового слідства та надали для ознайомлення матеріали.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Перевіряючи обгрунтованість ухвали суду про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, апеляційний суд виходить з наступного.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд першої інстанції врахував тяжкість кримінальних правопорушень інкримінованих ОСОБА_7 , тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим, дані про особу обвинуваченого, та дійшов небезпідставного висновку, що ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, які існували на час застосування запобіжного заходу, не зменшилися, продовжують існувати, та вважав, що застосування на даний час до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання вказаним ризикам, з чим погоджується апеляційний суд.

Колегія суддів вважає оскаржуване судове рішення обґрунтованим та вмотивованим, мотиви прийнятого рішення є такими, що відповідають вимогам статей 193-194, 196, 199 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 . Висновки суду щодо продовження існування ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України є мотивованими, враховуючи, що ОСОБА_7 раніше неодноразово був засудженим, зокрема вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 23.05.2003 за частиною 3 статті 185 КК України, вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18.10.2004 за частиною 2 статті 186 КК України, вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 07.05.2008 за частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 186 КК України, вироком Шевченківського районного суду Харківської області за частиною 2 статті 185 КК України, вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.11.2015 за частиною 2 статті 186 КК України, вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 25.11.2020 за частиною 2 статті 185 КК України. В даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні ряду як корисливих злочинів, так і злочинів проти життя та здоров`я людини, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічне позбавлення волі. Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_7 інкриміновано те, що він був активним учасником злочинної організації та приймав участь у вчиненні кримінальних правопорушень у складі злочинної організації. Вказані обставини суттєво підвищують суспільну небезпечність вчиненого. При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків. Суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що до вчинення кримінальних правопорушень причетні інші особи, які є обвинуваченими в цьому ж кримінальному провадженні. Крім того, як зазначає прокурор у клопотанні про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , під час досудового розслідуванні в окреме провадження були виділені матеріали щодо невстановлених осіб та за іншими епізодами злочинів, досудове розслідування у виділеному кримінальному провадженні на цей час триває. Окрім цього, колегія суддів звертає увагу, що питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 вирішувалося судом у підготовчому судовому засіданні, тобто потерпілі та свідки, інші обвинувачені судом безпосередньо ще не допитані, докази не досліджувалися. Наведене свідчить, що ризик можливого впливу на потерпілих, свідків, обвинувачених у кримінальному провадженні зберігається на даному етапі провадження. Враховуючи зміст та обсяг пред`явленого обвинувачення, дані про особу ОСОБА_7 , який не має міцних соціальних зв`язків, суд апеляційної інстанції не вбачає достатніх підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Зазначені прокурором у клопотанні обставини свідчать про наявність правових підстав для продовження щодо ОСОБА_7 строку тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, що існували на час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу в даному випадку може перешкодити подальшому судовому розгляду.

Зазначені обвинуваченим в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що переглядаючи ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою в порядку статті 422-1 КПК України, апеляційний суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд першої інстанції під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні злочину, перевіряти наявність складу кримінального правопорушення, у зв`язку із чим доводи ОСОБА_7 щодо фальсифікації матеріалів кримінального провадження прокурором та слідчим, не є обгрунтованими. Крім того, вказані факти можуть бути перевірені уповноваженими органами у визначеному законом порядку у випадку ініціювання перед ними такого питання. Вимоги обвинуваченого щодо ознайомлення із матеріалами провадження мають бути звернені до суду першої інстанції, в провадженні якого перебуває обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 . Посилання обвинуваченого на те, що до вчинення злочинів причетні і інші особи, які перебувають на волі, не спростовують правильності висновків суду щодо наявності підстав для продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою.

З огляду на значимі для даного провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись статтями 177, 178, 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2024 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до статті 424 КПК України.

Головуючий:

Судді: