18.01.2022 Справа № 756/2959/19
№ 1-кп/756/310/22
№ 756/2959/19
У Х В А Л А

іменем України

18 січня 2022 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

представника потерпілого - ОСОБА_5 ,

обвинувачених - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

провівши судове засідання за обвинувальним актом стосовно обвинувачених

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

які обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 146 КК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 просила розглянути раніше подане нею (02.09.2020) клопотання про повернення майна ОСОБА_7 .

Клопотання мотивовано тим, що під час обшуку 05.09.2018 транспортного засобу ОСОБА_7 було вилучено документи, техніку та грошові кошти останнього. Однак, вказане майно не було арештовано, тобто, на даний час, має воно статус тимчасово вилученого майна, відтак підлягає поверненню ОСОБА_7 .

Обвинувачені підтримали клопотання захисника.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання, окрім повернення мобільного телефона, оскільки обвинувачені ще не були допитані, а вказаний телефон не був досліджений. Представник потерпілого підтримав думку прокурора.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши клопотання захисника ОСОБА_4 та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд встановив наступне.

Так, згідно положень ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Із приписів ч. 7 ст. 236 КПК України убачається, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

У ході проведення обшуку автомобіля марки «Subaru», н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 було вилучено належне останньому майно, а саме: телефон марки «Айфон 4» з абонентським номером НОМЕР_2 , грошові кошти в розмірі 7 162 грн., 300 Євро, флеш накопичувач білого кольору, флеш накопичувач у вигляді банківської картки, вай-фай роутер з кабелем, закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_7 .

Так, в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

Ураховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що матеріали кримінального провадження № 0000425 від 19.01.2018 не містять у собі відомостей, що по даному кримінальному провадженні прокурор, або слідчий за погодженням з прокурором звертались з клопотанням про арешт майна, яке було вилучено під час обшуку автомобіля, який належить ОСОБА_7 , а тому суд приходиться до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Разом з цим, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в частині повернення мобільного телефона марки «Айфон 4», IMEI НОМЕР_3 , оскільки його повернення є передчасним, так як вказаний телефон не досліджений судом.

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 167-169, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення майна, - задовольнити частково.

Зобов`язати уповноваженого слідчого ГУ НП у м. Києві по кримінальному провадженню № 0000425 від 19.01.2018 негайно повернути власнику (законному володільцю ОСОБА_7 ) тимчасово вилучене майно, яке було вилучено під час обшуку 05.09.2018 з автомобіля марки «Subaru», н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , а саме: грошові кошти в розмірі 7 162 грн., 300 Євро, флеш накопичувач білого кольору, флеш накопичувач у вигляді банківської картки, вай-фай роутер з кабелем, закордонний паспорт № НОМЕР_4 на ім`я

ОСОБА_7 задоволенні інших вимог клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя ОСОБА_1