У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/1413/24

№ 1-кс/183/342/24

26 лютого 2024 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в закритому судовому засіданні клопотання слідчого Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості про які внесені 24.03.2023 року до ЄРДР за № 0000043, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчому судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що в кінці жовтня 2022 року, точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у м. Новомосковську, точне місце під час досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), а саме - на введення в оману ОСОБА_6 , який мав намір придбати ретранслятор HYTERAHR 1065 та прилади до нього, шляхом отримання від нього грошових коштів на свій банківський рахунок, без наміру виконання домовленостей про доставку та купівлю-продаж ретранслятора HYTERAHR 1065 та приладдя до нього, заволодіти грошовими коштами потерпілого та використати їх на власний розсуд.

26 жовтня 2022 року перебуваючи у м. Новомосковську, точні час та місце під час досудового слідства не встановлено, діючи за раніше встановленим планом, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, запропонував потерпілому ОСОБА_6 перерахувати грошові кошти на його банківську картку АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 за придбання ретранслятора HYTERAHR 1065 в та прилади до нього сумі 100.000 грн. та ще надати йому в борг 43.000 грн. з метою купівлі автомобіля на потреби ЗСУ. Будучи введеним в оману та впевненим у виконанні ОСОБА_5 взятих на себе зобов`язань щодо доставки та купівлі-продажу ретранслятора HYTERAHR 1065 та прилади до нього та повернення грошових коштів, наданих у борг, ОСОБА_6 погодився на пропозицію ОСОБА_5 та 26.10.2022 року о 20.12 годині добровільно перерахував на картковий рахунок ОСОБА_5 відкритий в АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 70.000 гривень, та 27.10.2022 року о 20.12 року добровільно перерахував на картковий рахунок ОСОБА_5 АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 73.000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 на загальну суму 143.000 грн., отримавши їх на банківську картку АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , та у подальшому взяті на себе зобов`язання не виконав та використав вказані грошові кошти на власні потреби, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 143.000 гривень.

Таким чином, дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому.

Крім того, що наприкінці жовтня 2022 року, перебуваючи у м. Новомосковську, точну дату, час та місце в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_5 , виник протиправний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), а саме - на введення в оману ОСОБА_8 , якому він запропонував зробити внесок у розмірі 4.000 доларів США на придбання електрогенераторів на потреби ЗСУ, шляхом отримання від нього грошових коштів без наміру виконання домовленостей про доставку та купівлю-продаж електрогенераторів, заволодіти грошовими коштами потерпілого та використати їх на власний розсуд.

Реалізуючи свій протиправний умисел, 27 жовтня 2022 року ОСОБА_5 приїхав на роботу до ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , де у присутності ОСОБА_9 , діючи за раніше встановленим ним планом, з корисливих мотивів, повторно, з метою особистого збагачення, отримав готівкою від ОСОБА_8 4.000 доларів США, що згідно курсу НБУ (станом на 27 жовтня 2022 року = 36,5686) прирівнюється до 146.247 гривень 40 копійок, на придбання електрогенераторів на потреби ЗСУ.

Таким чином, ОСОБА_5 заволодів грошовими коштами ОСОБА_8 на загальну суму 4.000 доларів США, що згідно курсу НБУ (станом на 27 жовтня 2022 року = 36,5686) прирівнюється до 146.247 гривень 40 копійок, та у подальшому взяті на себе зобов`язання не виконав та використав вказані грошові кошти на власні потреби, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 4.000 доларів США, що згідно курсу НБУ (станом на 27 жовтня 2022 року = 36,5686) прирівнюється до 146.247 гривень 40 копійок.

Таким чином, дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, що завдало значної шкоди потерпілому.

Крім того, 20 листопада 2023 року, перебуваючи у місці Новомосковську, точне місце та час під час досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_5 , виник протиправний умисел направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), а саме - на введення в оману потерпілого ОСОБА_6 , який мав намір придбати запчастини на автомобіль марки «NissanNavara» для ЗСУ, шляхом отримання від нього грошових коштів на свій банківський рахунок, без наміру виконання домовленостей про доставку та купівлю запчастин на автомобіль для ЗСУ, заволодіти грошовими коштами потерпілого та використати їх на власний розсуд.

20 листопада 2022 року перебуваючи у м. Новомосковську, більш точний час та місце під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , діючи за раніше встановленим ним планом, з корисливих мотивів, повторно, з метою особистого збагачення, запропонував потерпілому ОСОБА_6 перерахувати грошові кошти на банківську картку АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 . Будучи введеним в оману та впевненим у виконанні ОСОБА_5 взятих на себе зобов`язань щодо доставки та купівлі запчастин для автомобіля марки «NissanNavara», ОСОБА_6 погодився на пропозицію ОСОБА_5 та за допомогою мобільного додатку «ПриватБанк» 20.11.2022 року добровільно перерахував на картковий рахунок ОСОБА_5 відкритий в АТ ПриватБанк» № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 7.000 гривень, та 25.11.2022 року добровільно перерахував на картковий рахунок ОСОБА_5 АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 7.000 гривень та 6 січня 2023 року добровільно перерахував на картковий рахунок ОСОБА_5 в АТ ПриватБанк» № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 12.000 гривень.

Не доставивши запчастин для автомобіля марки «NissanNavara» та не маючи наміру їх доставляти, Таким чином, ОСОБА_5 заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 на загальну суму 26.000 гривень, тау подальшому взяті на себе зобов`язання не виконав та використав вказані грошові кошти на власні потреби, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 26.000 гривень.

Таким чином, дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, в середині грудня 2022 року, перебуваючи у місці Новомосковську, точне місце та час під час досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_5 , виник протиправний умисел направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), а саме - на введення в оману ОСОБА_10 , який мав намір придбати автомобіль зі вторинного ринку, шляхом отримання від нього грошових коштів на свій банківський рахунок, без наміру виконання домовленостей про доставку та купівлю-продаж автомобіля, заволодіти грошовими коштами потерпілого та використати їх на власний розсуд.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 перебуваючи у невстановленому місці, знаючи, що не займається діяльністю, пов`язаною з доставкою, купівлею-продажем автомобілів, та, у разі отримання коштів введеної в оману особи, ніяких домовленостей здійснювати не буде, дізнавшись, від ОСОБА_11 про пошук ОСОБА_10 автомобіля для військових потреб, приблизно в середині грудня 2022 року запропонував ОСОБА_10 допомогу у доставці та купівлі-продажу автомобіля, а саме автомобілю марки «MitsubisiPagero» вартістю 3.200 доларів США.

21 грудня 2022 року приблизно о 19.25 годині ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Новомосковську, точне місце під час досудового розслідування не встановлено, узгодивши модель автомобіля з ОСОБА_10 , діючи за раніше встановленим ним планом, з корисливих мотивів, повторно, з метою особистого збагачення, запропонував потерпілому ОСОБА_10 перерахувати грошові кошти в сумі 128.850 гривень на банківську картку АТ ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 .

Будучи введеним в оману та впевненим у виконанні ОСОБА_5 взятих на себе зобов`язань щодо доставки та купівлі-продажу автомобіля марки «MitsubisiPagero», ОСОБА_10 погодився на пропозицію ОСОБА_5 та того ж дня о 19.25 годині перерахував на вищевказаний рахунок грошові кошти в сумі 128850 гривень, за вищевказаний автомобіль.

Таким чином, ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами ОСОБА_10 на загальну суму 128.850 гривень, отримавши їх на банківську картку АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , та у подальшому взяті на себе зобов`язання не виконав та використав вказані грошові кошти на власні потреби, чим спричинив ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 128.850 гривень.

Таким чином, дії ОСОБА_5 , кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, що завдало значної шкоди потерпілому.

17.02.2023 року відомості про вказаний факт, внесено до ЄРДР за № 0000028 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

17.02.2023 року відомості про вказаний факт, внесено до ЄРДР за № 0000029 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

17.02.2023 року відомості про вказаний факт, внесено до ЄРДР за № 0000030 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

20.02.2023 року кримінальні провадження №0000028 від 17.02.2023 року, № 0000029 від 17.02.2023 року, № 0000030 від 17.02.2023 року об`єднано в одне кримінальне провадження за № 0000028 від 17.02.2023 року.

20.12.2022 року у кримінальному провадженні № 0000028 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, через його близьких родичів: рідна сестра - ОСОБА_12 , дружина - ОСОБА_13 .

04.01.2023 року слідчим СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000028 було зупинено та оголошено у розшук підозрюваного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 на теперішній час підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, покарання за яке, передбачено у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років, та повідомивши належним чином про підозру останньому, ОСОБА_5 розірвавши будь-які соціальні зв`язки з близькими та родичами, перебуває на тимчасово окупованій території України, при цьому має реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що перешкоджає досудовому розслідуванню.

Тому слідчий за погодженням з прокурором звернулися до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на затримання з метою приводу.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, слідчий суддя вважає, що дане клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 189 КПК України слідчий суддя не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено доведеним, що зазначені у клопотанні обставини вказують на наявність підстав для затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу.

При вирішенні питання про затримання підозрюваної з метою приводу слідчий суддя враховує, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, обґрунтована. Також вказані під час судового розгляду слідчим ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, дійсно наявні.

Тому слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваний, розуміючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Оцінюючи вищевказані обставини, слідчий суддя також приймає до уваги у розумінні практики ЄСПЛ те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Аналізуючи вищевикладене, слідчий суддя прийшла до висновку, що існують обставини, зазначені у п.п. 1, 2 ч. 4 ст. 189 КПК України, що має важливе значення для прийняття рішення про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 177, 189, 190 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Контроль за виконанням ухвали доручити прокурору Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , яка буде здійснювати процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1