Справа № 464/2997/24
пр.№ 1-кс/464/913/24
26 червня 2024 року м.Львів
Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про арешт майна,
Старший слідчий СВ ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором у кримінальному провадженні прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_4 , про накладення арешту на частину квартири АДРЕСА_1 , належну ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної спільної часткової власності, шляхом заборони відчуження такої, з метою конфіскації майна.
Учасники справи на розгляд клопотання не з`явились, подавши відповідно заяви.
На підставі ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання без повідомлення підозрюваного, його захисника.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Кримінальну відповідальність за даний злочин передбачено у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 25.06.24. ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності належить частини квартири АДРЕСА_1 .
За змістом ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема конфіскації майна як виду покарання (ч.2 ст.170 КПК України).
Таким чином внесене слідчим клопотання є достатньо обґрунтованим та відповідає вимогам ст.171 КПК України. З доводів, викладених ним у клопотанні та в суді, вбачається, що арешт частини квартири підозрюваного ОСОБА_5 є необхідним для забезпечення конфіскації майна як виду покарання у даному кримінальному провадженні за ч.2 ст.307 КК України, оскільки наявні ризики його відчуження. Підстави для відмови у задоволені клопотання, передбачені ч.1 ст.173 КПК України, відсутні. Тому, враховуючи вимоги ч.2 ст.173 КПК України, клопотання про арешт майна з позбавленням права на відчуження підлягає до задоволення. У даному випадку обмеження права власності лише в частині відчуження є співрозмірним з потребами кримінального провадження.
Керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
Задоволити клопотання.
Накласти арешт на частину квартири АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, належну ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві приватної спільної часткової власності.
У порядку ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом 5 днів з дня проголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк на апеляційне оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_7