Справа №127/6796/24
Провадження №1-кс/127/3020/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000368 від 24.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000368 від 24.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді начальника Жмеринського відділу Державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області, за посередництва та сприяння з боку інших осіб, у тому числі не встановлених працівників правоохоронних органів, вимагав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 250 тисяч гривень, за зняття арешту з майна, яке належить ОСОБА_7 на праві власності, у тому числі нерухомого майна та коштів на банківських рахунках.

Відповідно до примітки ст. 364-1 КК України у статті 368 цього Кодексу під неправомірною вигодою слід розуміти грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи негрошового характеру, які пропонують, обіцяють, надають або одержують без законних на те підстав.

Установлено, що 07.11.2023 приблизно об 11 год. 30 хв., ОСОБА_6 перебуваючи у приміщенні Жмеринського відділу Державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області, за адресою: Вінницька область, м. Жмеринка, вул. Бередзенюка Валерія, буд, 19, в ході розмови зі ОСОБА_7 , використовуючи своє службове становище, ініціював та вимагав одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 за зняття арешту з майна, яке належить ОСОБА_7 на праві власності, у тому числі нерухомого майна та коштів на банківських рахунках.

Під час розмови, ОСОБА_6 вказав на те, що вартість арештованого майна становить приблизно 500 (п`ятсот) тисяч гривень, та за зняття арешту ОСОБА_7 повинна передати йому грошові кошти в розмірі еквівалентному половині від вказаної суми.

У подальшому, 15.11.2023 приблизно о 14 год., ОСОБА_6 перебуваючи у приміщенні Жмеринського відділу Державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області, за адресою: Вінницька область, м. Жмеринка, вул. Бередзенюка Валерія, буд, 19, в ході розмови зі ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, продовжував вимагати неправомірну вигоду від останньої, шляхом ініціювання надання йому такої вигоди в сумі 250 тисяч гривень за зняття арешту з майна, яке належить ОСОБА_7 на праві власності, у тому числі нерухомого майна та коштів на банківських рахунках.

Зокрема, під час вказаної вище розмови, ОСОБА_6 запевнив ОСОБА_7 у тому, що лише за умови надання йому грошових коштів в сумі 250 тисяч гривень, у якості неправомірної вигоди, він розпочне процедуру зняття арешту із вказаного майна та банківських рахунків.

Надалі, 21.11.2023 приблизно о 14 год, ОСОБА_7 перебуваючи разом із ОСОБА_6 у приміщенні Жмеринського відділу Державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області, за адресою: Вінницька область, м. Жмеринка, вул. Бередзенюка Валерія, буд, 19, діючи на виконання попередньої вимоги останнього передала, а ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, реалізовуючи свою попередню вимогу, з метою отримання частини попередньо обумовленої неправомірної вигоди в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень за зняття арешту з вищевказаного майна, здійснюючи свої протиправні дії таємно, не бажаючи бути викритим, наказав ОСОБА_7 передати вказану суму грошових коштів водієві автомобіля марки «Nissan Primera» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_8 . Вказану вимогу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 виконала.

Враховуючи наведене, ОСОБА_6 умисними діями, впливом та вказівками, реалізував свій умисел на отримання від ОСОБА_7 частини попередньо обумовленої неправомірної вигоди в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень, за посередництва ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України одержання службовою особою неправомірної вигоди, для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

29.02.2024 ОСОБА_6 , вручено повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-повідомленням Управління служби безпеки України у Вінницькій області про виявлення кримінального правопорушення № 53/5/1/373-387ві від 24.10.2023 щодо ОСОБА_6 ;

-заявою, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 23.10.2023 ОСОБА_7 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 24.10.2023;

-протоколом огляду та вручення грошових коштів від 17.11.2023;

-інформацією № 53/5/1/373-558ві від 28.12.2023 Управління служби безпеки України у Вінницькій області про передачу першої частини ОСОБА_6 неправомірної вигоди у сумі 100 000 тисяч грн;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 09.02.2024;

-Протоколом за результатами здійснення аудіо контролю, реєстр. № 53/5/1/371-1198т від 22.11.2023;

-Протоколом за результатами здійснення аудіо контролю, реєстр. № 53/5/1/371-1199т від 22.11.2023;

-Протоколом за результатами здійснення аудіо контролю, реєстр.

-№ 53/5/1/371-1200т від 23.11.2023;

-Протоколом за результатами здійснення аудіо контролю, реєстр.

-№ 53/5/1/371-1201т від 24.11.2023;

-Протоколом за результатами здійснення аудіо контролю, реєстр.

-№ 53/5/1/371-1202 т від 27.11.2023;

-Протоколом за результатами здійснення аудіо-відеоконтролю, реєстр. № 53/5/1/371-1203 від 27.11.2023;

-Протокол за результатами здійснення візуального спостереження, реєстр. № 53/5/1/371-1204 т від 28.11.2023;

-Протоколом за результатами здійснення заходів із зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, № 53/5/1/371-1205т від 28.11.2023;

-Повідомленням про підозру ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 368 КК України від 29.02.2024.

У ході досудового розслідування є необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) Переховуватися від органів досудового розслідування та суду: враховуючи, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину покарання якого передбачає виключно позбавлення волі, існує ризик, що підозрюваний з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

2) Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

3) Незаконно впливати на свідків ( ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ) у цьому кримінальному провадженні: у органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний в подальшому може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб незаконно впливати на осіб, які будуть допитані в якості свідків у кримінальному проваджені (зокрема підлеглих працівників Жмеринського відділу Державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області);

4) Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому ОСОБА_6 підозрюється.

З урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_6 жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України не забезпечить належну поведінку підозрюваної, виконання з нею процесуальних дій та спробам останньої перешкоджати досудовому розслідуванню.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи суспільний резонанс дій ОСОБА_6 в умовах сьогодення, суспільний осуд, а також враховуючи те, що у зв`язку із тяжкістю вчиненого злочину, підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків, з метою зміни ними показань на його користь, а також може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, а також те, що запобігти вказаним ризикам неможливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

Враховуючи вищевикладене, слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання, просила застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки підозра необґрунтована.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку адвоката.

Слідчий суддя, вислухавши думку підозрюваного та його адвоката, прокурора, слідчого, дослідивши матеріали клопотання, характеризуючі дані підозрюваного, прийшов до наступного висновку.

Слідчими четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000368 від 24.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Згідно підозри, оголошеної ОСОБА_6 29 лютого 2024 року, останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто одержання службовою особою неправомірної вигоди, для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Щодо обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст.ст.8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України обґрунтована. Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання та доведена прокурором при розгляді даного клопотання.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так ОСОБА_6 , будучи начальником Жмеринського відділу Державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області, являючись службовою особою, підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Крім того, з матеріалів клопотання та пояснень слідчого в судовому засіданні встановлено, що на даний час досудовим розслідуванням не встановлені та не повідомлені про підозру усі особи, які можуть бути причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення. Разом з тим, ОСОБА_6 відомі усі учасники кримінального правопорушення, у зв`язку з чим останній може здійснювати вплив на співучасників вчинення кримінального правопорушення, яким також відомі обставини провадження, переконуючи їх давати неправдиві показання, а також узгоджувати показання між співучасниками, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Враховуючи, що підозрюваний має безперешкодний доступ до всіх документів останній може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та доведення вини останнього.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (ч.4ст.95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків може існувати не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Враховуючи, що підозрюваному відомі контактні дані свідків у кримінальному провадженні, які зокрема є працівниками Жмеринського відділу Державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області та перебувають у службовій залежності від останнього, слідчий суддя приходить до переконання, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на даних свідків, шляхом проведення зустрічей з ними, спонуканням до зміни показів з метою надання останніми показань, які є вигідними саме для підозрюваного, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи. Разом з тим, це не є безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вказані обставини на даний час не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані судом, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку підозрюваного, та не є такими, що спростовують встановлені судом ризики.

На момент розгляду клопотання відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_6 в умовах СІЗО при ДУ «Вінницька УВП (№ 1)», зокрема, за станом здоров`я, сторонами не надано, тому слідчий суддя вважає, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено прокурором при розгляді даного клопотання.

За змістом ст.131 КПК запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а відтак їх застосування має на меті досягнення дієвості цього провадження. Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам, які вказані слідчим та доведені матеріалами справи. Тому, для досягнення мети застосування запобіжних заходів, на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним. Інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В силу ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , відомості про його майновий та сімейний стан, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи той факт, що вчинене кримінальне правопорушення має умисний корисливий мотив, вчинене в період дії воєнного стану, слідчий суддя приходить до висновку, що розмір застави в сумі 242240 грн. здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та є спів мірною з вчиненим кримінальним правопорушенням.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з дня винесення ухвали суду, тобто з 01.03.2024 по 29.04.2024 включно.

Одночасно визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

?не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

?утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

?здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя