1Справа № 335/1804/24 1-кс/335/779/2024
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2024 року м. Запоріжжя
ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.02.2024 року близько 19:00 години військовослужбовець ЗСУ в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та військовослужбовець ЗСУ в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебували в місці розположення в бліндажі, розташованому на околиці с. Полтавка Пологівського району Запорізької області. В цей час, між ними виникла сварки в ході якої ОСОБА_5 почав бити ОСОБА_4 . В ході цього, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою захисту від неправомірного посягання з боку ОСОБА_5 , перевищуючи межі необхідної оборони, усвідомлюючи, що своїми діями, спрямованими на захист себе він може спричинити смерть ОСОБА_5 , діючи з відповідними намірами, з непрямим умислом, тримаючи в руках автомат Калашникова, здійснив декілька пострілів в ОСОБА_5 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці.
15.02.2024 року, в період часу з 13:00 годин до 14:10 годин, начальником СВ ВП № 1 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області підполковником поліції ОСОБА_6 був проведений огляд предмету. В ході огляду, в приміщенні службового кабінету ВП № 1 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області, на підставі заяви ОСОБА_7 (офіцер групи ЦВС А4085) було оглянуто та вилучено автомат АК-74 № НОМЕР_2 , який упаковано до полімерного мішку білого кольору, автомат АК № НОМЕР_3 , який упаковано до полімерного мішку білого кольору, три магазини та 84 патрони, які упаковано до спец.пакету RIC 2167324, чотири магазини та 82 патрони, які упаковано до спец.пакету RIC 2167522, чотирнадцять стріляних гільз, які поміщено до спец.пакету ICR 0165001, десять металевих уламків від гранати, які упаковано до паперового конверту, уламок деформованої кулі.
Вищезазначені вилучені речі є речовими доказами по даному кримінальному провадженню.
Таким чином, враховуючи вищевикладене для забезпечення збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешту на автомат АК-74 заводський номер НОМЕР_2 , автомат АК заводський номер НОМЕР_3 , сім магазинів від автомату Калашникова, 166 патронів калібру 5,45Х39 мм, чотирнадцять стріляних гільз, десять металевих уламків від гранати, уламок деформованої кулі, які були вилучені під час проведення огляду від 15.02.2024 року, для використання їх як доказів, так як дані матеріальні об`єкти зберегли на собі сліди злочину, а також містять відомості, які можуть бути використані, як докази обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки необхідним є призначення судових експертиз по їх дослідженню та визначити місце зберігання в камері схову Пологівського районного відділу ГУНП в Запорізькій області, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Тенісна, 8.
Слідчий клопотання підтримує, про що надала слідчому судді відповідну заяву.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи матеріалів кримінального провадження вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Вказане у клопотанні майно було виявлено та вилучено в ході проведення огляду предмету.
Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, вилучене під час огляду предмету від 15.02.2024 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучене відповідно до протоколу огляду предмету від 15.02.2024 року, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна у вказаній частині, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
При розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя враховує наявність обґрунтованих підстав для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.
Слідчим суддею враховано наслідки арешту майна для інших осіб.
Підставою застосування арешту майна є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину з метою забезпечення збереження речових доказів.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 98, 131-132, 171-173, 376 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: на автомат АК-74 заводський номер НОМЕР_2 , автомат АК заводський номер НОМЕР_3 , сім магазинів від автомату Калашникова, 166 патронів калібру 5,45Х39 мм, чотирнадцять стріляних гільз, десять металевих уламків від гранати, уламок деформованої кулі, які були вилучені під час проведення огляду предмету від 15.02.2024 року.
Визначити місце зберігання вилученого майна в камері схову Пологівського районного відділу ГУНП в Запорізькій області, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Тенісна, 8.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1