Справа № 946/3764/23
Провадження № 1-кс/946/484/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про відвід судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 , посилаючись на те, що обвинувачений не володіє українською мовою та не розуміє її. У судовому засіданні 23.02.2024 року головуючим суддею було оголошено ухвалу суду, текст якої не відповідав обставинам, які були встановлені у судовому засіданні. Судом у зазначеному рішенні було встановлено, що прокурор заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту про залучення перекладача, однак прокурор у судовому засіданні висловив позицію, яка повністю є протилежною, тобто прокурор не заперечував проти задоволення клопотання. Оголошуючи ухвалу від 23.02.2024 року про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту, головуючий у справі зазначив, що під час підготовчого судового засідання обвинуваченому роз`яснювалась суть обвинувачення та воно йому було зрозумілим, що він чітко відповідав на запитання головуючого під час судового розгляду. Однак з яких процесуальних джерел зазначені обставини встановлені - не зрозуміло, адже за інформацією, наявною у сторони захисту, матеріали кримінального провадження перебувають в експертній установі. Крім того, на жодне із запитань головуючого судді у судовому засіданні 23.02.2024 року обвинувачений по суті не відповів, при цьому постійно повторював одне і те ж саме, що він не являється громадянином України, а є громадянином іншої держави. Також прокурор у судовому засіданні суду апеляційної інстанції повідомив, що ні повідомлення про підозру, ні обвинувальний акт, ні матеріали досудового розслідування обвинуваченому не вручались.

На підставі викладеного, захисник обвинуваченого ОСОБА_3 вважає, що дії судді Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_6 при розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України вказують про наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 заяву про відвід судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 підтримали та просив її задовольнити з вказаних підстав.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що заява про відвід судді не підлягає задоволенню.

Суддя ОСОБА_6 не виявив бажання дати пояснення з приводу заявленого відводу.

Вислухавши пояснення обвинуваченого та його захисника, прокурора, дослідивши матеріали заяви про відвід судді, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

В свою чергу, відповідно до ч.1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Як встановлено в судовому засіданні, Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області розглядається обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Під час судового розгляду від захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_4 надійшло клопотання про залучення обвинуваченому перекладача з посиланням на те, що він недостатньо володіє українською мовою.

Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 від 23.02.2024 року відмовлено у задоволенні клопотанні захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про залучення обвинуваченому ОСОБА_3 перекладача у кримінальному провадженні за його обвинуваченням за ч. 4 ст.408 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про відвід судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 .

Разом з тим, при розгляді заяви про відвід судді не були надані відповідні докази, які б свідчили, про наявність обставин, які викликають обґрунтовані сумніви у неупередженості розгляду суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, оскільки, не задоволення заявленого клопотання обвинуваченого та його захисника не є підставою для відводу в розумінні вимог ст. 75 КПК України.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. ст. 1, 8, 9 КПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» є джерелом права для України, в своєму рішенні у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (заява №33949/02) зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom) від 10 червня 1996 року.

Приймаючи до уваги викладене, суддя приходить до висновку, що у судовому засіданні не були встановлені обставини, які викликають сумнів в неупередженості судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 і в даному випадку необхідно відмовити в задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 75, 81 КПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1