ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції:

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 грудня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000489, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 грудня 2023 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст. 126 КК України до покарання у виді виправних робіт на строк 6 місяців з відрахуванням 20% заробітку в дохід держави.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Цим вироком ОСОБА_8 визнано винуватим в умисному завданні побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, за наступних обставин.

ОСОБА_8 26 жовтня 2023 року приблизно о 10.45 год. перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де в цей час знаходився потерпілий ОСОБА_9 , на ґрунті словесної суперечки між обвинуваченим та потерпілим стався конфлікт, в ході якого ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, бажаючи їх настання, завдав долонею лівої руки один удар в обличчя справа та один удар долонею правої руки в обличчя зліва потерпілому ОСОБА_9 , чим завдав йому фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить вироку суду змінити в частині призначення покарання з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 126 КК України у виді 100 годин громадських робіт. В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Обгрунтовуючи свої вимоги зазначає, що обвинувачений не працевлаштований, а тому такий вид покарання як виправні роботи не може бути до нього застосований. Вважає, що з огляду на особу обвинуваченого та обставини провадження законним, справедливим та достатнім покаранням для ОСОБА_8 за вчинення правопорушення буде покарання у виді громадських робіт.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення та просив її задовольнити.

Захисник ОСОБА_7 не заперечував проти задоволенняапеляційної скарги прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду апеляційної скарги, клопотань про відкладення розгляду провадження не подавав, захисник не заперечував проти здійснення апеляційного перегляду за відсутності обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_9 у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду апеляційної скарги, клопотань про відкладення розгляду провадження не подавав.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, правильність кваліфікації його дій відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, проти яких не заперечували учасники провадження, у зв`язку з чим судовий розгляд було здійснено в порядку ч. 2 ст. 302 КПК України, і вказані обставини не оскаржуються в апеляційній скарзі, тому перегляду не підлягають.

Що стосується тверджень прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, то вони ґрунтуються на матеріалах провадження, тому заслуговують на увагу.

При призначенні покарання суд повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України щодо загальних положень призначення покарання з метою реалізації принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, і, призначаючи покарання обвинуваченому, насамперед, враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому призначене особі судом покарання має бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 57 КК України покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадяться відрахування в дохід держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.

Тобто, покарання у виді виправних робіт відбувається за місцем роботи обвинуваченого.

Водночас відповідно до матеріалів провадження ОСОБА_8 на час ухвалення вироку не був офіційно працевлаштований, що підтверджується наявною у матеріалах провадження характеристикою на ОСОБА_8 від 27 жовтня 2023 року, складеною ДОП СП ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, однак суд призначив йому покарання за вчинення кримінального правопорушення у виді виправних робіт, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильного тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Враховуючи вимоги ст. 65 КК України, тяжкість скоєного кримінального правопорушення та конкретні обставини його вчинення, а також дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, не працює, не одружений, наявність обставини, що пом`якшує покарання, щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про призначення ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 126 КК України покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин, що буде законним, справедливим і таким, що сприятиме перевихованню та попередженню вчиненню ОСОБА_8 нових кримінальних правопорушень.

Зважаючи на викладене доводи прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність є обґрунтованими.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню, та неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає за необхідне виправити допущене судом першої інстанції неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність шляхом зміни оскаржуваного вироку, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Інших порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність у провадженні, які були б підставами для скасування оскаржуваного судового рішення, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, задовольнити.

Вирок Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 грудня 2023 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначення покарання.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 1 ст. 126 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4