печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2794/23-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Печерського районного суду м. Києва на стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 345 КК України.

Під час судового розгляду кримінального провадження захисник - адвокат ОСОБА_4 оголосив письмове клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, яке долучається до матеріалів кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав заявлене його захисником клопотання.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти клопотання захисника - адвоката ОСОБА_4 .

Суд, заслухавши клопотання захисника, думку обвинуваченого та прокурора, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на доступ до правосуддя та на справедливий і відкритий розгляд його справи впродовж розумного строку.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини в кримінальних справах розумний строк, про який йдеться у п. 1 ст. 6 Конвенції, починається з моменту обвинувачення особи, тобто з часу, коли компетентні органи офіційно її повідомили, що вона вчинила злочин. Стосовно закінчення цього строку у кримінальних справах період, про який йдеться у п.1 ст. 6 Конвенції, охоплює все провадження, включаючи оскарження (Рішення Європейського суду з прав людини «Меріт проти України»).

Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою (Рішення Європейського суду з прав людини «Яблонський проти Польщі»).

Незважаючи на тяжкість санкцій статті кримінального закону згідно обвинувачення, суд безпосередньо керується нормою прямої дії - ст. 62 Конституції України щодо презумпції невинуватості підсудного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Суд вважає, що подальше перебування обвинуваченого під вартою буде суперечити п.п. «c» п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини та принципу правової держави.

Такий висновок суду сприятиме гуманізації та підвищенню гарантій захисту прав особи, згідно з якими тримання особи під вартою має бути винятковим запобіжним заходом.

У відповідності до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Таким чином, враховуючи стадію розгляду кримінального провадження, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, його вік, поганий стан здоров`я, наявність постійного місця проживання та тривалість знаходження обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, що вказує на зменшення ризиків встановлених при обранні запобіжного заходу, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання захисника та змінити запобіжний захід обвинуваченому з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, зобов`язавши останнього прибувати за кожною вимогою до суду, з покладенням обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст.331 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання про зміну запобіжного заходу - задовольнити.

Змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та прослідування до укриття цивільного захисту, зобов`язавши обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає (м. Київ), без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, крім паспорту громадянина України;

- носити електронний засіб контролю.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду у встановленому законом порядку.

Суддя ОСОБА_1