17.04.2024
Справа №642/1828/24
провадження 1-кп/642/393/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001304 від 11.11.2023року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. В. Ольшанка, Пристенського району Курської області, руського, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 Кримінального кодексу України,-

встановив:

в провадження Ленінського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за фактом вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 10.11.2023р. приблизно о 16 год. 10 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «ГАЗ» модель «2410», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул. Курилівська в Холодногірському районі м. Харкова з боку вул. Новий Побут в напрямку вул. Прикордонна. Проїжджаючи до перехрестя з вул. Нова та в напрямку вул. Прикордонна. Проїжджаючи до перехрестя з вул. Нова та намагаючись виконати лівий поворот на вказану вулицю, водій ОСОБА_5 проявив необережність в тому, що завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині свого напрямку, не переконався в безпечності своїх дій щодо зміни напрямку руху свого автомобіля, розпочав маневр ліворуч не надавши дороги транспортному засобу, що рухався позаду нього у попутному з ним напрямку та виконував об`їзд автомобіля «ГАЗ», створив для нього небезпеку, чим порушив вимоги п.10.1, п.10.4 Правил дорожнього руху України, згідно з яким: «п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п.10.4 Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє праве положення на проїзній частині призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою»; та допустив зіткнення своєю лівою передньою частиною автомобіля з правою передньою частиною мотоциклу «BAJAJ Dominar 400», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 .

У наслідок дорожньо-транспортної пригоди постраждав водій мотоцикла ОСОБА_4 , якому відповідно до висновку судово-медичної експертизи №12-14/692-А/23 від 22.12.2023, завдані тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я у вигляді закритого перелому хірургічної шийки правої плечової кістки зі зміщенням.

Дії водія ОСОБА_5 , які виразилися в тому, що він, перед зміною напрямку руху свого автомобіля ліворуч, завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині свого напрямку, не переконався в безпеці своїх дій, а під час виконання маневру ліворуч не надав дорогу мотоциклу під керуванням ОСОБА_4 , який рухався позаду автомобіля «ГАЗ» у попутному напрямку, намагаючись його безпечно об`їхати, допустив зіткнення з мотоциклом та заподіяв водію ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесне ушкодження, відповідно до висновку авто технічної експертизи №СЕ-19/121-24/3378-ІТ від 25.03.2024, не відповідають вимогам п.10.1 та п.10.4 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку з подією та її наслідками.

Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В підготовчому судовому засіданні потерпілим ОСОБА_4 , було подано клопотання, відповідно до якого просив суд звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення ним злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі статті 46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Аналогічне клопотання було подане в судовому засіданні і обвинуваченим ОСОБА_5 .

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 на підставі ст.46 КК України, відповідно до якої особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду може бути звільнена від кримінальної відповідальності.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали з додатками, приходить до висновку, що подані в судовому засіданні потерпілим та обвинуваченим клопотання щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілими - підлягають задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ст.46 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Частина 4 статті 286 КПК України передбачає, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Як вбачається з роз`яснень щодо забезпечення правильного й однакового застосування судами кримінального і кримінально-процесуального законодавства, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду №12 від 23 грудня 2005 року Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності, примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.

Звільнення винуватої особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

За наявності передбачених уст.46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Для застосування вказаної норми необхідною є сукупність таких умов: 1) особа вчинила злочин уперше; 2) вчинення злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості, при цьому не вимагається, щоб ними були злочини, кримінальне провадження щодо яких здійснюється у формі приватного обвинувачення; 3) вчинений злочин не належить до числа корупційних; 4) примирення з потерпілим; 5) відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. Крім того, неважливо, щоб особа, яка вчинила злочин, щиро покаялася й активно сприяла розкриттю злочину.

Більш широке тлумачення даної норми, а саме заборона її застосування в разі вчинення певних злочинів, за наявності всіх інших, передбачених законом підстав, є неприпустимим та суперечить основній засаді судочинства - верховенству права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Крім того, застосування в кримінальному провадженні положень КПК України щодо примирення обвинуваченого з потерпілим відповідає тим міжнародним актам, які закріплюють рекомендацію або обов`язок для держав застосовувати форми відновного правосуддя, змінюючи підхід до реакції держави на злочин та його наслідки з карального на гуманістичний.

У відповідності дост.12 КК України вчинений ОСОБА_5 злочин, передбачений ч.1ст.286 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, який вчинений вперше.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З огляду на вищевикладене та враховуючи позицію потерпілого, повне відшкодування йому завданої шкоди, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення останнього від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України та закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч. 2 ст.284 КПК України.

Згідно із ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до положень ст. 124 КПК України витрати за проведення експертиз у справі, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст.46 КК України, ст. ст. 284, 285, 286, 288, КПК України, суд,-

ухвалив:

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 Кримінального кодексу України на підставі ст.46 Кримінального кодексу України, у зв`язку з примиренням з потерпілими.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001304 від 11.11.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 Кримінального кодексу України - закрити.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати за проведення експертиз у справі у розмірі 18932 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот тридцять дві) грн.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів із дня її оголошення через Ленінський районний суд м. Харкова.

Головуючий: