Житомирський апеляційний суд
Справа №295/3530/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

представника володільця

майна- адвоката: ОСОБА_6

прокурора: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу представника володільця майна - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 13 березня 2024 року, якою задоволено клопотання дізнавача про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000276,-

встановила:

Вказаною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання дізнавача СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 про арешт майна у кримінального провадження № 0000276.

Накладено арешт на автомобіль марки «DODGЕ СНАRGЕR», д. н. з. НОМЕР_1 в кузові зеленого кольору, 2020 року випуску, він-код НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та перебуває у користуванні громадянина ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом накладення заборони на його відчуження, розпорядження та використання.

Слідчий суддя дійшов висновку, що враховуючи обставини кримінального провадження, необхідність проведення відповідних експертиз та нявність підстав, встановлених ст.167 КПК України, клопотання та накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі представник володільця майна- адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання дізнавача СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про накладення арешту на транспортний засіб.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що обшук було проведено без залучення експерта, з порушенням вимог ч.3 ст. 233 КПК України, оскільки наявних підстав для невідкладного проведення обшуку не було, а дізнавач одразу після проведення обшуку до слідчого судді із клопотанням про його проведення не звертався.

Зазначає, що під час розгляду клопотання про арешт автомобіля ухвала слідчого судді про проведення обшуку транспортного засобу суду не надавалась.

Вважає, що арешт на автомобіль накладено безпідставно, оскільки у даному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру, арештований автомобіль не відповідає ознакам речового доказу, зазначеним ст. 98 КПК України, оскільки не є предметом, засобом та знаряддям вчинення злочину та не набуте злочинним шляхом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника володільця майна, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 173 КПК України повинен врахувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя на думку апеляційного суду задовольняючи клопотання дізнавача про накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні не врахував зазначені вимоги процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.03.2024 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за № 0000276 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 КК України.

Підставою внесення таких відомостей до ЄРДР було повідомлення, яке надійшло 01.03.2024 р. о 19.03 год. до чергової частини Житомирського РУП по лінії « НОМЕР_3 », а в подальшому рапорт начальника зонального сектору №2 ВКП ЖРУП м-ра поліції ОСОБА_11 , про те, що 01.03.2024 року в ході опрацювання оперативної інформації про те, що в гаражі, розташованому по АДРЕСА_1 , знаходиться автомобіль «DODGE CHARGER», д.н.з. НОМЕР_1 в кузові зеленого кольору, 2020 року випуску, він-код НОМЕР_4 , який зареєстрований на ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_2 , який перебуває у користуванні гр. ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає АДРЕСА_2 з ознаками підробки номеру агрегату.

01.03.2024 року дізнавачем СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області у період часу з 21 години 03 хвилин по 22 годину 50 хвилин проведено без ухвали слідчого судді невідкладний обшук в транспортному засобі марки «DODGE CHARGER» з метою розкриття вчиненого злочину, який в подальшому було поміщено до майданчику тимчасового утримання, що розташований за адресою АДРЕСА_3 .

Постановою дізнавача СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 04.03.2024 року, зазначене майно було визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Частина 1 ст. 233 КПК України визначає порядок проникнення до житла чи іншого володіння особи та передбачає гарантію, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Колегією суддів встановлено, що ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 07.03.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання дізнавача СД Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області лейтенантом поліції ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_12 у кримінальному провадженні №0000276 про проведення обшуку.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що вилучення вказаного в клопотанні майна було проведено без дотримання належної правової підстави, тому таке майно підлягає поверненню.

За таких обставин, колегія суддів, вважає, що ухвала слідчого судді не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню з винесенням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання про арешт транспортного засобу.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу представника володільця майна - адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 13 березня 2024 року, якою задоволено клопотання дізнавача про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000276 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання дізнавача СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000276 - автомобіль марки «DODGE CHARGER», д.н.з. НОМЕР_1 в кузові зеленого кольору, 2020 року випуску, він-код НОМЕР_4 , який зареєстрований на ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та перебуває у користуванні громадянина ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: