ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/1727/23
Провадження № 1-кп/483/85/2024
ВИРОК

Іменем України

27 лютого 2024 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000082 від 25 квітня 2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Благодатне Очаківського району Миколаївської області, є громадянином України, з вищою освітою, не працює, одружений, має на утриманні одну малолітню та одну неповнолітню дитину, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

В С Т А Н О В И В :

24 лютого 2022 року указом Президента України Володимира Зеленського №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України на 30 діб та який 20 березня 2022 року Законом України про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2119-ІХ (реєстр. №7168) продовжено на 30 діб до 25 квітня 2022 року. Законом України № 2212-ІХ від 21 квітня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України № 259/2022 та продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком на 30 діб. Законом України № 2263-ІХ від 22 травня 2022 року затверджено Указ Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Законом № 2500 затверджено Указ Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12 серпня 2022 року № 573/2022, за яким воєнний стан в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, - до 21 листопада 2022 року. Законом України № 2738-ІХ від 16 листопада 2022 року затверджено Указ Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07 листопада 2022 року № 757/2022, за яким воєнний стан в Україні з 05 год. 30 хв. 21 листопада року строком на 90 діб. Законом України № 2915-ІХ від 07.02.2023 року затверджено Указ Президента України від 6 лютого 2023 року №5 8/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Законом затверджено Указ Президента України від 1 травня 2023 року № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 2023 року 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб (тобто до 18 серпня 2023 року). Відповідно до Указу № 451 строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 год. 30 хв. 18 серпня 2023 строком на 90 діб, тобто до 15 листопада 2023 року.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24 лютого 2022 року оголошено проведення загальної мобілізації. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до тимчасового посвідчення № НОМЕР_1 , виданого замість військового квитка у зв`язку з відсутністю бланків військових квитків офіцерів запасу, військовозобов`язаний ОСОБА_4 , який має звання молодший лейтенант, військово-облікова спеціальність № НОМЕР_2 , з 05 вересня 2022 року визнаний обмежено придатним до проходження військової служби, діючи всупереч положенням Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24 лютого 2022 р оку ЗУ «Про оборону України», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», вчинив умисне кримінальне правопорушення у сфері охорони державної таємниці, недоторканності державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації за таких обставин.

14 квітня 2023 року о 10 годині 04 хвилин ОСОБА_4 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , було вручено бойову повістку про відправку до військової академії ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою проходження військової служби за мобілізацією, під час вручення якої встановлено відсутність обставин, передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які б надавали ОСОБА_4 право на відстрочку від призиву на військову службу під час мобілізації, та було роз`яснено зміст повістки, зокрема, необхідність прибуття 21 квітня 2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 з подальшим відправленням до військової академії сухопутних військ м. Одеса і попереджено про можливість притягнення його до кримінальної відповідальності у разі ухилення від призову за мобілізацією.

В подальшому, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на ухилення від мобілізації. Так, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер свого діяння, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на ухилення від мобілізації без поважних причин, не маючи права на відстрочку, з метою ухилення від призову у зв`язку з оголошенням мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України по мобілізації, без поважних на це причин, свідомо не прибув 21 квітня 2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відправлення до військової академії ІНФОРМАЦІЯ_3 , тим самим ухилився від виконання свого конституційного обов`язку та призову на військову службу за мобілізацією, чим порушивши вимоги ст. 65 Конституції України, положення Законів України «Про військовий обов`язок та військову службу» та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вимоги Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2002 від 24 лютого 2022 року.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, винним себе визнав повністю та показав, що дійсно після отримання бойової повістки про відправку до військової академії сухопутних військ та роз`яснення йому про необхідність прибути 21 квітня 2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 з подальшим відправленням до військової академії ІНФОРМАЦІЯ_3 , він у призначену дату не з`явився. Причиною не явки було те, що він є обмежено придатним до військової служби та має на утриманні двох неповнолітніх дітей. У скоєному щиро кається.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає; їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Роз`яснивши учасникам судового розгляду наслідки щодо позбавлення їх права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що підтверджують систематичність вчинення актів домашнього насильства, та характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи викладене, суд знаходить доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ст. 336 КК України - як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суди повинні виходити з класифікації кримінальних правопорушень (ст. 12 КК України), а також з особливостей конкретного кримінального правопорушення й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Досліджуючи дані про особу винного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення кримінального правопорушення як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного і доцільного заходу примусу, яке б ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації покарання та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави і суспільства.

Відповідно до вказаних засад особі, яка вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з принципу співмірності, цей захід примусу за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

При визначенні виду та розміру покарання, яке має бути призначене обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65-67 КК України, враховує, що він вчинив нетяжкий злочин, його особу, а саме те, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні одну малолітню та одну неповнолітню дитину, працює комбайнером, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що його обтяжують.

Так, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні, критично розцінив свої вчинки, розкаявся, зазначив про готовність нести кримінальну відповідальність, з огляду на що в сукупності з позитивною посткримінальною поведінкою обвинуваченого суд визнає щире каяття обставиною, яка пом`якшує покарання.

Суд також врахував дані про стан здоров`я обвинуваченого, який потребує постійного лікування, пов`язаного з порушенням опорно-рухового апарату, що підтверджується наданими ОСОБА_4 лікарсько консультативними висновками, копії яких долучені до матеріалів кримінального провадження.

Вказані обставини у сукупності з даними про особу обвинуваченого істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та дають підстави для призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 336 КК України без відбування покарання з призначенням іспитового строку на підставі ст. 75 КК та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373-375 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 на період іспитового строку обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

На підставі п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_4 на період іспитового строку обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуюча: