Справа № 496/881/24
Провадження № 1-кс/496/506/24
У Х В А Л А

07 лютого 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю власника майна ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка клопотання дізнавача СД Одеського районного управління №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000131 від 03.02.2024 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач звернувся до суду з вказаним клопотанням. Своє клопотання слідчий мотивував тим, що 02.02.2024 року до Ч/Ч ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення оператора «102» про те, що 02.02.2024 року за адресою Одеська обл. Одеський р-н с. Маяки 49 км "Одеса -Рені" було зупинено на пункті пропуску громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , який пред`явив співробітнику СБУ військовий квиток серії ГР № НОМЕР_1 від 25.03.1996 року та довідку ВЛК № 142 від 05.08.2022 року з явними ознаками підробки. (ЄО 1694). В подальшому, 02.02.2024 року у період часу з 19:02 по 19:08, за участі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведено огляд місця події на території контрольно - прикордонного посту « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований на ІНФОРМАЦІЯ_3 ), в ході якого виявлено та вилучено: довідку ВЛК № 142 від 05.08.2022 року видану ІНФОРМАЦІЯ_4 заповнену на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; військовий квиток серії НОМЕР_2 від 25.03.1996 заповнену на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вищевказані вилучені документи під час проведення зазначеного вище огляду місця події запаковано до сейф пакету Національної поліції України за №RIC2000508. Вилучене майно, а саме військовий квиток за серією ГР № НОМЕР_1 від 25.03.1996 року та довідка ВЛК № 142 від 05.08.2022 року видані ІНФОРМАЦІЯ_5 на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , належало та знаходилося при собі у ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Допитаний як свідок співробітник СБУ пояснив, що 02.02.2024 року за адресою Одеська обл. Одеський р-н с. Маяки 49 км Одеса - Рені було на пункті пропуску під час перевірки документів у ОСОБА_3 , який з метою перетину державного кордону України пред`явив військовий квиток та довідку ВЛК на його ім`я та під час перевірки було встановлено, що вказані документи мають ознаки підробки. А саме, при огляді співробітником СБУ наданих документів встановлено, що підписи 2008 року та 2022 року ідентичні, військовий квиток невстановленої форми. Беручи до уваги той факт, що вищевказані виявлені та вилучені документи містять сліди скоєння кримінального правопорушення а також містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, 05.02.2024 року дізнавачем винесено постанову про визнання вищевказаних документів речовими доказами під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні. Беручи до уваги вищевикладене, з метою недопущення пошкодження, знищення, псування, перетворення, відчуження вищевказаних вилучених документів, які визнано речовими доказами, за для виконання завдання та дотримання загальних засад кримінального провадження, виявлення та фіксації слідів вчинення кримінального правопорушення за допомогою проведення відповідних слідчих дій, судових експертиз, з метою забезпечення збереження речових доказів, які можуть бути використані для встановлення об`єктивної істини у вказаному кримінальному провадження.

ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував щодо накладання арешту на зазначені в клопотанні документи, посилаючись на те, що військовий квиток серії ГР № НОМЕР_1 від 25.03.1996 року та довідку ВЛК №142 від 05.08.2022 року видану ІНФОРМАЦІЯ_4 він отримав легально, про що надав відповідні документи.

Дізнавач та прокурор в судове засідання не з`явилися, в прохальній частині клопотання просив розглянути клопотання у його відсутність та у відсутність прокурора.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного.

У відповідності до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно ч. 1 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

З п.4 ч. 2 ст. 40-1 КПК України вбачається, що дізнавач уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Кримінальне правопорушення відповідно до ч.4 ст.358 КК України, полягає у використанні завідомо підробленого документа.

Однак, відповідно до копії листа від ІНФОРМАЦІЯ_6 від 06.02.2024 року за вих. №962 встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав військовий квиток серії ГР № НОМЕР_1 від 25.03.1996 року. З 01.04.2008 перебував на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 та був виключений з військового обліку 05.08.2022 року відповідно до п. 6 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» за станом здоров`я, згідно ст. 75а, 22б наказу №402 від 14.08.2008 року «Про затвердження Положення про військово лікарську експертизу в Збройних Силах України».

Будь-яких належних та допустимих доказів підробки зазначеного документу, які б спростовували наявну інформацію, та підтверджували наявність обґрунтованої підозри, стороною обвинувачення суду не надано.

В ч.1 ст. 173 КПК України зазначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, суд відмовляє у задоволенні клопотання.

Слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання дізнавача СД Одеського районного управління №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 12.02.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1