Справа 369/6712/20 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/2939/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

30 травня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0001458 від 13 березня 2020 року за апеляційною скаргою прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 січня 2024 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 січня 2024 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001458 від 13 березня 2020 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, повернуто прокурору Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 , як такий, що не відповідає ст. 291 КПК України, для усунення недоліків.

В обґрунтування мотивів ухваленого рішення суддя місцевого суду вказав на те, що під час підготовчого провадження судом неодноразово направлялися повістки про виклики до суду за місцем проживання обвинуваченого, які поверталися до суду з різних підстав. Розшук обвинуваченого та ухвали про привід не виконані. Наведене унеможливлює призначення даного обвинувального акта до розгляду та свідчить про те, що слідчим та прокурором не було встановлено належним чином місце фактичного проживання обвинуваченого.

В апеляційній скарзі прокурора указано на незаконність ухвали місцевого суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування доводів скарги указав на те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 відповідає вимогам п.2 ч.2 ст.291 КПК України, зокрема містить повні анкетні дані обвинуваченого із зазначенням як місця реєстрації обвинуваченого, так і його місце проживання, які були відомі прокурору та встановлені на час проведення досудового розслідування. На переконання прокурора, судом прийнято рішення про повернення обвинувального акту з формальних підстав та необґрунтовано відмовлено прокурору у клопотанні про повторне надання дозволу на затримання з метою приводу і розшук обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки попередня аналогічна ухвала постановлена тим саме судом з тих саме підстав, однак не була дієва через незалежні від суду та прокурора обставин та зумовлена поведінкою обвинуваченого, а саме його переховуванням. Крім того, суд, фактично один раз надавши дозвіл на затримання обвинуваченого та оголосивши його розшук, визнав належним чином встановленим його місце проживання, оскільки обвинувальний акт не змінювався, мав зайняти послідовну позицію, задовольнивши повторне клопотання. Просив ухвалу скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який апеляційну скаргу прокурора підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд може ухвалити рішення про повернення прокурору обвинувального акта якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Як вбачається із мотивувальної частини ухвали місцевого суду від 25.01.2024 року, підставою повернення обвинувального акту на думку суду є невідповідність обвинувального акта вимогам п.2 ч.2 ст.291 КПК України, а саме не встановлення належним чином місця фактичного проживання обвинуваченого ОСОБА_8 . Вказана невідповідність, на думку суду проявилась у тому, що судові повістки, надіслані за місцем проживання обвинуваченого поверталися до суду за закінченням терміну зберігання, а оголошений розшук обвинуваченого та його привід залишилися не виконаними. Між тим, такий висновок ґрунтується на неправильному застосуванні положень кримінального процесуального закону і погодитись із ним не можливо. Так, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001458 від 13.03.2020 року щодо ОСОБА_8 містить виклад анкетних відомостей обвинуваченого із зазначенням місця його проживання. Тобто, вимоги п.2 ч.2 ст. 291 КПК України органом досудового розслідування при складанні обвинувального акту були виконані.

Колегія суддів зважає на те, що у підготовчому судовому засіданні ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.05.2023 за клопотанням прокурора було надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_8 з метою його приводу в суд для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та оголошено обвинуваченого ОСОБА_8 у розшук. Вказаним рішенням місцевий суд фактично визнав обвинувальний акт таким, що відповідає вимогам п.2 ч.2 ст.291 КПК України, констатувавши при цьому те, що обвинувачений ОСОБА_8 ухилився від суду.

Неявка обвинуваченого до суду за судовою повісткою або відсутність обвинуваченого за місцем проживання не може безумовно свідчити про неналежне невиконання слідчим та прокурором вимог п.2 ч.2 ст. 291 КПК України при складанні обвинувального акту в частині зазначення анкетних даних обвинуваченого. За наявності ознак факту ухилення обвинуваченого від суду останнього належить оголосити у розшук, а підготовче провадження зупинити.

За таких обставин ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 січня 2024 року про повернення обвинувального акта № 0001458 від 13.03.2020 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України не може визнаватись законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження поверненню до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 314-317 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

УхвалуКиєво-Святошинського районного суду Київської області від 25 січня 2024 року про повернення обвинувального акта № 0001458 від 13.03.2020 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України скасувати.

Матеріали даного кримінального провадження повернути до суду першої інстанції для виконання вимог ст. 314-317 КПК України.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ

____________ _______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4