УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року м. Володимир

Слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника сектору дізнання Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000170 відомості про яке, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України про арешт майна ,-

ВСТАНОВИВ:

Із клопотання вбачається, що 04.04.2024 року під час проходження прикордонного контролю на пункті пропуску для міжнародного автомобільного сполучення

«Устилуг», що знаходиться на території Устилузької ОТГ Володимирського району Волинської області, гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надав на паспортний контроль документи на його ім`я, а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, довідку військово лікарської комісії, з ознаками підроблення.

06 квітня 2024 року за даним фактом СД Володимирського РВП ГУНП у Волинській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000170 з попередньою кваліфікацією за ч.4 ст. 358 КК України.

05 квітня 2024 року, під час огляд місця події у ОСОБА_4 , було вилучено: мобільний телефон марки iPhone 14 pro імей: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 від 31.01.2024 та довідку ВЛК від 24.01.2024 видані на ім`я ОСОБА_4 .

Згідно з ч.7 ст.237 КПК України, вилучені речі вважається тимчасово вилученим майном.

Таким чином, мобільний телефон марки iPhone 14 pro імей: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 від 31.01.2024 та довідку ВЛК від 24.01.2024 видані на ім`я ОСОБА_4 , мають значення речових доказів, оскільки вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Крім того, на даний час у кримінальному провадженні необхідно провести ряд необхідних судових експертиз та слідчих дій за участю вказаних речей.

В іншому ж випадку, вказані речі, які є речовими доказами у кримінальному провадженні, підлягатимуть поверненню з подальшою неможливістю проведення необхідних експертиз, оскільки сліди злочину на них можуть бути знищені.

В судове засідання дізнавач не з`явився, подав заяву у котрій просить проводити розгляд справи за його відсутності.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 , подав до суду заяву, у котрій заперечив щодо накладення арешту на майно, розгляд клопотання просить проводити за відсутності власника майна та його представника.

Згідно ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На думку суду, вилучені 05.04.2024 року тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 від 31.01.2024 та довідку ВЛК від 24.01.2024 видані на ім`я ОСОБА_4 , мають значення речових доказів, оскільки вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Крім того, на даний час у кримінальному провадженні необхідно провести ряд необхідних судових експертиз та слідчих дій за участю вказаних документів.

В іншому ж випадку, вказані документи, які є речовими доказами у кримінальному провадженні, підлягатимуть поверненню з подальшою неможливістю проведення необхідних експертиз, оскільки сліди злочину на них можуть бути знищені.

Щодо необхідності накладення арешту на мобільний телефон марки «iPhone 14 pro max» імей: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , то суд зазначає, що у клопотанні не було жодним чином обґрунтовано, яке доказове значення для справи має даний телефон, яким критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, він відповідає.

Зважаючи, що органом досудового розслідування не доведено наявність підстав для накладення арешту на мобільний телефон, не доведено, що він має доказове значення у даному кримінальному провадженні, а відтак наявність критеріїв, визначених ч.2 ст. 170 КПК України, не доведено ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для арешту на мобільний телефон та у задоволенні клопотання в цій частині відмовляє.

За таких обставин, приходжу до висновку, що клопотання підлягає до задоволення частково.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання начальника СД Володимир Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 від 31.01.2024 та довідку ВЛК від 24.01.2024 видані на ім`я ОСОБА_4 , заборонивши відчуження, користування та розпорядження даним майном.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Слідчий суддя /-/ підпис.

Суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1