Доповідач : ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 березня 2022 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Червоноград Львівської області, українець, громадянин України, з середньою-спеціальною освітою, розлучений, непрацюючий, проживаючий АДРЕСА_1 , раніше судимий: вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 31.10.2011 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 5 місяців.

визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.289, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України та йому призначено покарання:

-за ч. 2 ст.289 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна, що належить йому на праві приватної власності;

-за ч. 2 ст.15 ч. 3 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено покарання до відбуття ОСОБА_8 у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, без конфіскації майна, що належить йому на праві приватної власності.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбуття призначеного йому покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 скасовано, звільнено з під варти в залі судового засідання негайно.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 30.12.2023 застосовано до обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 26.02.2024.

Вироком вирішено питання про судові витрати, арешт майна та речові докази.

В С Т А Н О В И В

Згідно вироку суду ОСОБА_8 визнаний винним в тому, що він, 29 червня 2021 року, близько 03:00 год., повторно, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння транспортним засобом, підійшов до припаркованого на вулиці біля будинку №20 по вулиці Львівській в м. Луцьк автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», моделі 614, білого кольору, 1999 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , номерний знак « НОМЕР_2 », вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/103-21/5755-АВ від 02 серпня 2021 року за результатами судової транспортно-товарознавчої експертизи ринкова станом на 29 червня 2021 року становить 138 730 гривень 71 копійка, що від ста до двохсот п`ятдесяти разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, шляхом відчинення бокових дверей автомобіля проник у салон, де шляхом змикання проводів завів двигун, після чого поїхав за межі міста Луцьк Волинської області, таким чином вилучив вказаний транспортний засіб всупереч волі його володільця - потерпілого ОСОБА_11 , внаслідок чого спричинив потерпілому майнової шкоди на вказану суму.

Крім того, він же, 09 серпня 2021 року близько 23 години 40 хвилин, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, через незачинені двері незаконно проник до господарського приміщення, що розташоване на території домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав бензопилу марки «Expert» моделі «GS 3800» вартість якої згідно висновку експерта від 19 серпня 2021 року №СЕ-19/103-21/6832-ТВ становить 766 гривень 67 копійок та кутову шліфувальну машинку марки «Зенит» моделі «ЗУШ-125/900 М профи», вартість якої згідно висновку експерта від 19 серпня 2021 року №СЕ-19/103-21/6832-ТВ становить 650 гривень 33 копійок, належні потерпілому ОСОБА_12 , тим самим завдавши шкоди потерпілому на загальну суму 1 417 гривень. Проте, будучи викритим на місці вчинення злочину свідками ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , усвідомлюючи, що його дії стали очевидними та утримуючи викрадене майно, продовжив відкрито вчиняти дії, спрямовані на заволодіння ним, проте виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причини, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий свідками ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

У поданій апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням кримінального закону, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого, безпідставного та невмотивованого призначення покарання із застосуванням до обвинуваченого вимог ст.75 КК України. Зазначає, що судом при постановлені вироку та обрані виду і міри покарання обвинуваченому порушено вимоги ст.65 КК України. Вказує, що ОСОБА_8 вчинив тяжкі злочини, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення, в тому числі, тяжких корисливих злочинів, відбував покарання реально, оголошувався у розшук, вину визнав під тиском доказів, потерпілий ОСОБА_11 наполягав на суворому покаранні. Просить вирок суду першої інстанції скасувати та постановити новий, яким призначити ОСОБА_8 покарання, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна. Виключити із вступної частини вироку вказівку суду на судимість згідно вироку Червоноградського міського суду від 10.06.2016, доповнити вступну і мотивувальну частину вироку вказівкою про судимість згідно вироку Червоноградського міського суду від 31.10.2011. В решті вирок залишити без зміни.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, захисника та обвинуваченого, які, кожен зокрема, апеляційну скаргу прокурора заперечили та просили залишити вирок без змін, перевіривши матеріали провадження, суд приходить до наступного висновку.

Висновок про винуватість ОСОБА_8 у вчинені злочинів, за які його засуджено, обґрунтовано зроблений судом, що по суті в апеляційній скарзі не заперечується.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого за ч.2 ст.289, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України є правильною і також не оскаржується.

Що ж стосується тверджень прокурора про м`якість призначеного покарання у зв`язку із звільненням ОСОБА_8 на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання, то вони є обґрунтованими і заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Зі змісту ст.75 КК України вбачається, що якщо суд при призначенні покарання, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбуття покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбуття покарання з випробовуванням.

При призначенні ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст.75 КК України, суд першої інстанції не в повній мірі дотримав вказаних вимог закону, не врахував тяжкість скоєних злочинів, особу винного та інші конкретні обставини справи.

Суд першої інстанції взагалі не навів у вироку переконливих доводів про необхідність та можливість застосування до обвинуваченого умовного засудження, а лише вказав обставину, що пом`якшує його покарання. При цьому суд не в повній мірі врахував, що обвинувачений хоча визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому та відшкодував завдану шкоду шляхом повернення майна потерпілим, має військові нагороди та досвід ведення бойових дій, є учасником бойових дій на сході України (АТО, ООС), однак, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення, в тому числі, тяжких корисливих злочинів, відбував покарання реально, оголошувався у розшук, вчинив злочини, які, відповідно до ст.12 КК України, є тяжкими. Крім того, до ОСОБА_8 застосовувався інститут звільнення від відбування покарання.

За таких обставин, вирок суду в частині призначення покарання та звільнення від його відбуття на підставі ст.ст. 75, 76 КК України не можна визнати законним та обґрунтованим, внаслідок його м`якості, а тому скарга прокурора в цій частині підлягає задоволенню.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнав: щире каяття, з чим погоджується і апеляційний суд.

Обтяжуючих обставин, які передбачені ст.67 КК України, не встановлено.

Апеляційний суд враховує, що позиція потерпілого у судовому засіданні щодо обрання заходу примусу не є обов`язковою для суду, натомість ураховується в сукупності з обставинами, передбаченими ст. 65 КК України, і не має над ними юридичної переваги.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, враховуючи обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обтяжуючих обставин, інші вказані дані про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання в межах санкцій статей за якими він притягується до кримінальної відповідальності, а саме у виді позбавлення волі, та згідно ч. 2 ст. 289 КК України з конфіскацією майна, а остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

На думку суду, саме таке покарання відповідатиме вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, як самим ОСОБА_8 , так і іншими особами.

Разом з тим, з огляду на положення ст.89 КК України, підлягає виключенню із вступної частини вироку вказівка суду на наявність судимості ОСОБА_8 згідно вироку Червоноградського міського суду від 10.06.2016 за ч. 1 ст. 395 КК України до покарання у виді арешту на строк 1 місяць.

В решті вирок суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 420 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 березня 2022 року, відносно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання із звільненням від його відбуття скасувати.

Призначити ОСОБА_8 покарання:

-за ч.2 ст.289 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з конфіскацією майна, що належить йому на праві приватної власності;

-за ч. 2 ст.15 ч. 3 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбуття ОСОБА_8 призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з конфіскацією майна, що належить йому на праві приватної власності.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 з 29.06.2021 по 01.07.2021, з 10.08.2021 по 03.03.2022, з 29.12.2023 до набрання вироком законної сили, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Виключити із вступної частини вироку вказівку на наявність судимості ОСОБА_8 згідно вироку Червоноградського міського суду від 10.06.2016 за ч. 1 ст. 395 КК України до покарання у виді арешту на строк 1 місяць.

Доповнити вступну та мотивувальну частину вироку вказівкою про судимість ОСОБА_8 вироком Червоноградського міського суду від 31.10.2011 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 5 місяців.

В решті вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 березня 2022 року залишити без змін.

Вирок суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий

Судді