22.04.2024
Справа № 331/2454/24
Провадження № 1-кс/331/788/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000420 від 19.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, українець, громадянин України, який має повну середню освіту, в цивільному шлюбі, зі слів має на утриманні малолітнього сина, працює не офіційно, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України, раніше не судимий,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000420 від 19.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що 19.04.2024, приблизно о 00:30, ОСОБА_6 , діючи в умовах воєнного стану (згідно Указу президента України №64/2022 від 24.02.2022 року), вчинив корисливий злочин за наступних обставин: 19.04.2024 близько 00 годин 30 хвилин ОСОБА_7 знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна поєднане із проникненням у інше сховище, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, за допомогою власної фізичної сили переліз через паркан, після чого опинившись на подвір`ї приватного домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу проник у приміщення гаражу в якому знаходились незамкнені автомобілі марки «Mercedes» державний номерний знак: НОМЕР_1 та «Тоуоta camry» державний номерний знак: НОМЕР_2 , з яких останній таємно викрав майно, що належить ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а саме:

- Полімерний чемодан з перфоратором всередині марки «Енергія ППО» РПА - 1200 - вартістю 2000 гривень;

- вуглешліфовальна машинка марки «DWT WS180» в конусі зеленого кольору - вартістю 2000 гривень;

- дриль марки «Протон» в корпусі зеленого кольору - вартістю 2000 гривень

- автомобільний компресор «Tornado АS - 580» в корпусі золотистого кольору в чохлі чорного кольору - вартістю 1500 гривень;

- дистанційний пульт від шлагбаума, вартістю 250 гривень;

- куртку-вітровку чорного кольору «Адідас», вартістю 2000 гривень;

- автомобільний компресор вартістю 2000 гривень;

- аудіо-кабель білого кольору довжиною приблизно 5 см. вартіс но 500 гривень;

- Грошові кошти в сумі приблизно 200 гривень;

Після чого зник з місця скоєння злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану (Згідно із Законом України від 03.03.2022, який набув чинності 07.03.2022, «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство»), поєднане з проникненням у інше сховище.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) підтверджується показами потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими матеріалами кримінального провадження.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення (злочину), а також, наявність вищезазначених ризиків, визначених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 от. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та на вчинення іншого кримінального правопорушення.

Застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовано:

- наявністю вагомих доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 185 КК України;

- відсутністю у підозрюваного: стійких соціальних зв`язків, постійного місця роботи, навчання, постійного джерела прибутку.

Отже, на даний час є достатні підстави вважати, що існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що покарання за кримінальне правопорушення (злочин) у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 за ч.4 ст. 186 КК України передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Тому, підозрюваний усвідомлюючи тяжкість покарання, яке може бути застосоване до нього судом, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Також, з метою уникнути від відповідальності перебуваючи па свободі ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілих, свідків шляхом вмов, підкупу або залякування, що є ризиком передбаченим п. З ч. 1 ст. 177 КПК України.

Існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 , офіційно не працевлаштований, та не має постійного джерела доходу, а також стійких соціальних зв`язків, що дає підстави вважати, що останній залишаючись па волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з тим, інші більш м`які запобіжні заходи неможливо застосувати до підозрюваного з наступних причин:

- особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що вказаний запобіжний захід фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити підозрюваним дії, передбачені п. 1 ч.І ст. 177 КПК України;

- особиста порука - на адресу відділу поліції №2 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області та Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_6 , оскільки ніхто не наважується поручитися за нього, що негативно характеризує його особистість;

- застава - слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_6 або його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу.

- домашній арешт - неможливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 не має стійких соціальних зв`язків, утриманців, місця роботи та за місцем мешкання останнього ніщо не затримує;

Враховуючи наведене, слідчий просить суд задовольнити клопотання та застосувати запобіжний захід у вигляді гримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном - на 60 діб в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», без визначення розміру застави, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали, на задоволенні наполягали.

Захисник у судовому засіданні зазначив, що підозрюваний в силу ст..89 КК України раніше не судимий, після скоєння злочину провину свою щиро визнав, віддавши все викрадене майно потерпілому, під час проведення слідчого експерименту , під відеозапис, повторно просив вибачення. Зазначення прокурором у судовому засіданні що у відношенні підозрюваного до суду скеровано клопотання про застосування заходів медичного характеру у судовому засіданні жодними документами не підтверджено. Тому просить слідчого суддю обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний у судовому засіданні зазначив, що наразі він проходить реабілітацію та лікування у наркологічному центрі, йому видають для щоденного приймання ліки, перебуває у цивільному шлюбі та має на своєму утриманні сина 9 років, працює неофіційно на авто мийці, щиросердно розкаюється та просить суд не обирати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, дійшов наступного.

В силу ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25. 04. 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою» подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинно бути мотивованим і містити підстави для обрання такого запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Murrey v. the United Kingdom »). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати обєктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»).

Клопотання слідчого вмотивоване тим, що досудовим слідством встановлена причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, наявністю ризиків того, що підозрюваний перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України); незаконно впливати на достовірність показань свідків у кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України); іншим чином перешкодити кримінальному провадженню (п. 4 ст. 177 КПК України); вчинити нове кримінальне правопорушення (п. 5 ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання запропонованого запобіжного заходу належить оцінити у сукупності всі інші обставини, що, відповідно до положень ст. 178 КПК України, враховуються судом при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей.

Як вбачається з доданих до клопотання про застосування запобіжного заходу матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Частина ч. 2 ст. 194 КПК України, передбачає обов`язок слідчого судді, суду постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи із приписів ст. 184 КПК України слідчий (прокурор), як в клопотанні, так і в суді, зобов`язаний зазначити один або кілька ризиків, вказаних у ст. 177 КПК України, послатися на обставин, на підставі яких він дійшов висновку про наявність такого ризику або ризиків у вигляді відповідних дій підозрюваного, і на докази, що підтверджують ці обставини.

Проте, в порушення наведеної норми процесуального права, прокурором та слідчим в суді не доведено існування тих ризиків, на які вони посилаються в клопотанні в обґрунтування обрання відносно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, підозрюваний наразі не має не відбутих покарань за вироком суду та вважається особою, яка в силу ст..89 КК України раніше не судима.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманніпід вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися Факторів, пов`язаних з характеро особи, її моральністю, місцем родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Враховуючи те, що під час розгляду клопотання прокурором також не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні (п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Матеріалами, доданими до клопотання встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, є раніше не судимою особою, має постійне місце проживання та реєстрації, перебуває у цивільному шлюбі, та має на утриманні неповнолітнього сина. Доказів того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування або суду слідчому судді не надано, так як і доказів впливу на потерпілого у даному кримінальному провадженні, про що свідчить повернення всього викраденого майна та неодноразового вибачення підозрюваного перед потерпілим.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, дані про особу підозрюваного, запропоновані законодавцем запобіжні заходи, слідчий суддя доходить висновку, що в даній справі найбільш дієвим заходом процесуального примусу попереджувального характеру, застосованим до підозрюваного може бути особисте зобов`язання, із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 184, 194 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора або суду ;

- не відлучатися за межі Запорізької області без дозволу слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді доручити слідчому, в провадженні якого знаходиться справа про кримінальне правопорушення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1