печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6979/24-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

13.02.20 року Прокурор відділу Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно яке було вилучено 02 лютого 2024 року, в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 а саме: мобільний телефон марки «Iphone x» з імеі НОМЕР_1 , сім картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» та абонентським номером НОМЕР_2 , який належать ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у відсутність, просить задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку. Слідчим відділом Печерського управління ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000194 від 22.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному провадженні здійснюється прокурорами Печерської окружної прокуратури м. Києва.

На даний час встановлено, що рішенням від 31.08.2021 №2232/2243 КП «Спецжитлофонд» надано в постійне користування земельну ділянку плошею 0,2674 га (кадастровий номер 0:79:046:0036) для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями, влаштування майданчиків для паркування та благоустрою території на вул. Патріса Лумумби, 9, літ. «А» у Печерському районі м. Києва.

Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації від 26.06.2015 №620 вказану будівлю закріплено на праві господарського відання КП «Спецжитлофонд» та визначено вказане комунальне підприємство замовником реконструкції будівлі №9 літ. А на вул. Патріса Лумумби у Печерському районі під житловий будинок.

На виконання вказаного розпорядження між КП «Специтлофонд» та ТОВ «Тавклан» 10.02.2022 укладено договір №10/02-22, предметом якого є діяльність сторін по здійсненню комплексу дій, спрямованих на реалізацію проекту реконструкції нежитлової будівлі №9 літ. А по вул. Патріса Лумумби в Пецерському районі м. Києва з наступним оформленням сторонами права власності на частини цього об?єкту.

За вказаним договором фактично безоплатно передано під житлову забудову ТОВ «Тавклан» земельну ділянку площею 0, 2674 га, розташовану в центральній частині міста, та комунальне майно площею 1287,5 кв.м, яке підлягало приватизації.

З метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, прокурором у кримінальному провадженні 29.08.2023 направлено на адресу КП Спецжитлофонд запит з вимогою надання належним чином завірених копій документів, що стосуються укладення договору №10/02-22.

Відповіддю від 18.09.2023 комунальним підприємством відповлено прокурору у наданні вказаної інформації.

29.09.2023 прокурором у кримінальному провадженні повторно направлено на адресу КП Спецжитлофонд запит з вимогою надання належним чином завірених копій договору №10/02-22 та додатків до нього.

Водночас, відповіддю від 09.10.2023 КП Спецжитлофонд знову відмовлено прокурору у наданні відповіді.

Під час досудового розслідування установлено, що у зв`язку з тим, що КП Спецжитлофонд є стороною договору №10/02-22 від 10.02.2022, за місцем здійснення його господарської діяльності можуть знаходитись документи які мають значення речового доказу у кримінальному провадження та можуть бути знищені особами, причетними до вчинення злочину з метою приховання своєї злочинної діяльності, речі і документи, які використовувалися співучасниками для підготовки та вчинення злочину, серед яких: документи, рукописні та чорнові записи, листування чи інші форми поштового обміну інформацією, блокноти, предмети, документи, договори та угоди, які стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення та можуть містити в собі інформацію, яка має значення для подальшого досудового розслідування.

02.02.2024 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києві ОСОБА_6 по справі № 757/4654/24-к від 30.01.2024 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 у гр. ОСОБА_4 виявлено, та вилучено мобільний телефон марки «Iphone x» з імеі НОМЕР_1 , з сім картою мобільного оператора Прат «Київстар» та абонентським номером НОМЕР_2 .

Постановою слідчого від 02.02.2024 вилучений під час зазначеного обшуку мобільний телефон визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки в ньому містяться відомості про обставини вчинення вказаних вище кримінальних правопорушень. Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Статтею 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Виходячи зі змісту вимог ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним з яких, згідно п. 7 ч. 2 вказаної статті, є арешт майна, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, та є тимчасовим позбавленням за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном. Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною п. 1 ч. 2 вищевказаної правової норми визначено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів. Частиною 3 вищевказаної статті передбачено, що з метою збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про накладення арешту з метою забезпечення відшкодування завданого збитку у зазначеному кримінальному провадженні, з метою забезпечення запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, яке має критерії речових доказів у зазначеному кримінальному провадженні, з метою забезпечення можливої конфіскації та спеціальної конфіскації.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити. Накласти арешт на тимчасово вилучене майно яке було вилучено 02 лютого 2024 року, в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 а саме: мобільний телефон марки «Iphone x» з імеі НОМЕР_1 , сім картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» та абонентським номером НОМЕР_2 , який належать ОСОБА_4 . Ухвала підлягає виконанню слідчим/прокурором у кримінальному провадженні № 0000194 від 22.08.2023. Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1