справа № 619/4825/23
провадження № 1-кс/619/711/24
УХВАЛА

іменем України

24 червня 2024 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання заявника ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0002110 від 26 вересня 2023 року,

в с т а н о в и в:

До Дергачівського районного суду Харківської області надійшло клопотання заявника ОСОБА_3 про скасування арешту, який було накладено, на підставі ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 28 вересня 2023 року,на майно ОСОБА_3 - автомобіль марки «RENAULT» моделі MEGANE, д.н.з НОМЕР_1 .

Заява обґрунтовується тим, що 28 вересня 2023 року ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області задоволено клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0002110 від 26.09.2023, а саме: автомобіля марки «RENAULT» моделі MEGANE, д.н.з. НОМЕР_1 .

Автомобіль марки «RENAULT» моделі MEGANE, д.н.з. НОМЕР_1 зареєстрований та належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Зазначає, що на теперішній час органом досудового розслідування в рамках досудового розслідування вказаного кримінального провадження проведені всі необхідні експертизи з автомобілем «RENAULT», д.н.з. НОМЕР_1 . Крім того, його дружина ОСОБА_5 має інвалідність 3 групи, потребує постійного відвідування лікарні, аптеки, вони є внутрішньо переміщеними особами, так як їх будинок пошкоджений. Він має батьків похилого віку, які потребують стороннього догляду, тому вважає, що відпала необхідність в арешті на належний йому автомобіль.

В судове засідання заявник не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його присутності, клопотання підтримав просив його задовольнити.

Прокурор Дергачівської окружної прокуратури Харківської області, уповноважена особа відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області у судове засідання не з`явились, про місце і час розгляду клопотання повідомлялись належним чином, заяв, клопотань, заперечень до суду не надходило.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, доводів сторін кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 28 вересня 2023 року накладено арешт в рамках кримінального провадження № 0002110 від 26 вересня 2023 року із забороною відчуження, користування та розпорядження, а саме: - на автомобіль марки «RENAULT» моделі MEGANE, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час проведення експертних досліджень в межах строку досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 18.03.2024 змінено місце зберігання арештованого майна: - легкового автомобіля марки «RENAULT» моделі MEGANE, д.н.з НОМЕР_1 , та передано його на відповідальне зберігання власникові ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На теперішній час органом досудового розслідування в рамках досудового розслідування вказаного кримінального провадження проведені всі необхідні експертизи з автомобілем «RENAULT», д.н.з. НОМЕР_1 . Мета з якою на вказаний транспортний засіб накладався арешт, та визначалося місце зберігання досягнута.

На сьогоднішній день ОСОБА_3 не повідомлялося про вчинення будь-яких кримінальних правопорушень, передбачених особливою частиною КК України, ОСОБА_3 не є підозрюваним чи обвинуваченим, або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого, або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Тобто особа, яка подала клопотання про скасування арешту майна, має довести суду окрему або одночасну наявність фактів необґрунтованості накладення арештів майна чи відпадання потреби в їх застосуванні.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Статтею 214 КПК України визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а така процесуальна заборона як арешт майна застосовується до вичерпного кола суб`єктів указаного у ст. 170 КПК України.

Відповідно до цієї норми така заборона стосується підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру. Крім того, арешт може бути накладено за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Відповідно до п. 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року при накладенні арешту на майно слід перевіряти наявність - належних підстав для арешту майна; - доказів, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; - встановлення розміру шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірність обмеження права власності; - відповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК; - чи накладається арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "ОСОБА_5 та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку - власника майна, разом з тим сторона обвинувачення у випадку не згоди з даним клопотанням зобов`язана належним чином її теж обґрунтувати. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді і представлені. При цьому, жоден учасник не був позбавлений можливості надати їх безпосередньо в судовому засіданні.

Викладені обставини свідчать, про те, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, нормами КПК України визначені виключно дві підстави коли арешт майна має бути скасованим повністю або частково, а саме, якщо відпали підстави його застосування або арешт було накладено необґрунтовано.

Автомобіль марки «RENAULT» моделі MEGANE, д.н.з. НОМЕР_1 зареєстрований та належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , тобто вказана особа має право на звернення до слідчого судді з даним клопотанням.

В ході розгляду клопотання встановлено, що заявник не є підозрюваним або обвинуваченим у кримінальному провадженні. Також, слідчий суддя враховує і те, що у кримінальному провадженні має існувати розумне співвідношення пропорційності між засобами, що застосовуються, і метою, яку прагнуть досягти будь-які заходи, що застосовуються державою, в тому числі заходи, спрямовані на контроль за використанням майна приватної особи. Ця вимога виражається в понятті "справедливого балансу", який повинен бути досягнутий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав особи. Для того, щоб визначити пропорційність відповідного заходу, необхідно враховувати його тривалість, а також його необхідність з огляду на хід кримінального провадження, наслідки його застосування для відповідної особи та рішення, прийняті органами влади у зв`язку з цим.

Таким чином, виходячи з наведених вище доводів та мотивів, приходжу до висновку, що подальше обмеження власника у праві використання та володіння майном суперечить наведеним положенням Конституції України, КПК України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому слід скасувати арешт наавтомобіль марки «RENAULT» моделі MEGANE, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , оскільки володілець майна не повинен нести непропорційний та непомірний тягар щодо користування майном.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 170, 171,173,174,309 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати повністю арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 28 вересня 2023 року в рамках кримінального провадження за № 0002110, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26 вересня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на тимчасово вилучене майно: - транспортний засіб марки «RENAULT» моделі MEGANE, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Копію ухвали слідчого судді негайно після її оголошення вручити прокурору, а також присутнім учасникам справи під час оголошення ухвали.

У разі відсутності учасників справи під час оголошення судового рішення його копію надіслати таким особам не пізніше наступного робочого дня.

Дана ухвала суду оскарженню не підлягає, набирає законної сили та підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1