Справа №760/3382/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю адвоката - ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанову від 24.01.2024 року старшого детектива Національного антикорупційного бюро України відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю ОСОБА_6 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000372 від 11.11.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову від 24.01.2024 року старшого детектива Національного антикорупційного бюро України відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю ОСОБА_6 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000372 від 11.11.2022 року.

В обґрунтування скарги зазначає, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000372 від 11.11.2022 року щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

Так, досудове розслідування в даному кримінальному провадженні було розпочато на підставі заяви адвоката ОСОБА_3 від 24.10.2022 року за № 24/10/2022, поданій в інтересах ОСОБА_5 , про вчинення кримінального правопорушення детективами Національного антикорупційного бюро України, - службового підроблення протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 21.10.2020 №19/7362, складений у кримінальному провадженні № 0000307 від 27.03.2018.

Відомості до ЄРДР були внесені на виконання ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02.11.2022 року, якою зобов`язано Національне антикорупційне бюро України внести відомості до ЄРДР.

Скаржник вказує, що постановою старшого детектива НАБУ ОСОБА_6 про відмову у визнанні потерпілим від 21.11.2022 року, було відмовлено у визнанні ОСОБА_5 потерпілим в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000372 від 11.11.2022 року, яка в подальшому була скасована ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18.01.2023 року.

В подальшому, постановою старшого детектива НАБУ ОСОБА_7 про відмову у визнанні потерпілим від 03.02.2022 року, було вдруге відмовлено у визнанні ОСОБА_5 потерпілим в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000372 від 11.11.2022 року, яка в подальшому була скасована ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22.05.2023 року.

Постановою старшого детектива НАБУ ОСОБА_6 про відмову у визнанні потерпілим від 16.08.2023 року, було втретє відмовлено у визнанні ОСОБА_5 потерпілим в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000372 від 11.11.2022 року, яка в подальшому була скасована ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11.10.2023 року.

Постановою старшого детектива НАБУ ОСОБА_6 про відмову у визнанні потерпілим від 24.10.2023 року, було вчетверте відмовлено у визнанні ОСОБА_5 потерпілим в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000372 від 11.11.2022 року, яка в подальшому була скасована ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22.12.2023 року.

Постановою старшого детектива НАБУ ОСОБА_6 про відмову у визнанні потерпілим від 24.01.2024 року, було відмовлено у визнанні ОСОБА_5 потерпілим в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000372 від 11.11.2022 року, яка є предметом вказаної скарги.

Адвокат у скарзі вказує, що копію даної постанови ним отримано на поштову адресу 29.01.2024 року.

Стверджує, що детективом ОСОБА_6 в оскаржуваній постанові вчергове не було доведено з посиланням на відповідні докази факту відсутності завданої ОСОБА_5 моральної та майнової шкоди. Вказує, що шкода, завдана ОСОБА_5 , підлягає встановленню саме органом досудового розслідування у рамках кримінального провадження. Зазначає, що детектив в оскаржуваній постанові не наводить жодних конкретних доказів, які спростовують обставини щодо можливого підроблення протоколу НСРД.

Тому скаржник просить слідчого суддю скасувати постанову старшого детектива Національного антикорупційного бюро України відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю ОСОБА_6 від 24.01.2024 року про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000372 від 11.11.2022. А також просить зобов`язати старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю ОСОБА_6 невідкладно надати йому як представнику потерпілого ОСОБА_5 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

22.02.2024 року та 07.03.2024 року адвокатом ОСОБА_4 подано до суду клопотання про долучення доказів до поданої раніше скарги.

07.03.2024 старшим детективом НАБУ ОСОБА_6 було подано до суду письмові заперечення на подану скаргу.

У судовому засіданні адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 викладені у скарзі доводи підтримали та наполягали на їх задоволенні.

Детектив НАБУ ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Надав до суду письмову заяву, в якій просив врахувати надані ним в судовому засіданні 07.03.2024 року пояснення та подані заперечення та відмовити в задоволенні скарги.

В поданих запереченнях зазначив, що заявник не надав доказів, які б підтверджували завдання шкоди ОСОБА_5 , останній ігнорує виклики на допит, а додані висновки експертів не можуть бути доказами у даному кримінальному провадженні.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення учасників справи, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 303 КПК України закріплено право на оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора на досудовому провадженні.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим може бути оскаржено особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Для набуття фізичною чи юридичною особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні необхідна одночасна сукупність таких умов: фактична (завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди) та формальна (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого). Перевірка, розгляд та вирішення такої заяви законом не передбачаються, тому статусу потерпілого особа набуває автоматично за наявності вказаних вище умов.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Цей момент може збігатися з початком кримінального провадження або мати місце після його початку, але не може йому передувати. У разі коли особа не подавала відповідної заяви і була визнана потерпілим слідчим, прокурором або судом, права і обов`язки потерпілого виникають у неї з моменту надання згоди на таке визнання.

В ході судового розгляду скарги встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000372 від 11.11.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 206 КК України, яке розпочате на підставі заяви адвоката ОСОБА_3 від 24.10.2022 року за № 24/10/2022, поданій в інтересах ОСОБА_5 , про вчинення кримінального правопорушення детективами Національного антикорупційного бюро України, та ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02.11.2022 року, якою зобов`язано Національне антикорупційне бюро України внести відомості до ЄРДР.

З матеріалів справи вбачається, що предметом можливого злочину є протокол за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 21.10.2020 №19/7362, складений у кримінальному провадженні № 0000307 від 27.03.2018, який, як зазначає скаржник, є підробленим.

Так, оскаржуваною постановою старшого детектива НАБ України ОСОБА_6 про відмову у визнанні потерпілим від 24.01.2024 року, було відмовлено у визнанні ОСОБА_5 потерпілим в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000372 від 11.11.2022 року.

Оскаржувана постанова детектива мотивована тим, що заявник та/або його представник не надали будь-яких документів, які б підтверджували існування та характер шкоди, а також її причинно-наслідковий зв`язок саме з розслідуваним кримінальним правопорушенням. Детектив посилається також на небажання заявника та/або його представника прибути на допит, на який неодноразово викликались.

Детектив дійшов висновку, що у кримінальному провадженні на даний час не встановлено жодних відомостей про спричинення моральної, фізичної або майнової шкоди ОСОБА_5 , а тому він не може бути визнаний потерпілим із роз`ясненням прав і обов`язків потерпілого та врученням відповідної пам`ятки його адвокату у відповідності до вимог ст. 55 КПК України.

Згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю слідчим суддею полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню такі обставини: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Вищенаведене дає підстави зробити висновок, що постанова від 24.01.2024 року старшого детектива Національного антикорупційного бюро України відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю ОСОБА_6 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000372 від 11.11.2022 року є передчасною та такою, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, яке розслідується, оскільки під час досудового розслідування детективом не було допитано заявника, з метою підтвердження чи спростування фактів завдання йому шкоди, що суперечить завданням кримінального провадження, крім того, саме на детектива покладається обов`язок доказування обставин в кримінальному провадженні, проте детективом не була надана оцінка наданим представником заявника доказам.

На зазначені обставини вже неодноразово звертали увагу слідчі судді Солом`янського районного суду м. Києва в рамках даного кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000372 від 11.11.2022 року (в ухвалі від 18.01.2023 у справі № 760/19496/22, в ухвалі від 11.10.2023 у справі 760/20238/23, ухвалі від 22.12.2023 у справі 760/27386/23).

В оскаржуваній постанові детективом не зазначено яким чином, на підставі яких доказів він дійшов висновку про відсутність обставин заподіяння моральної та/або майнової шкоди ОСОБА_5 .

Натомість, як вбачається із заяви про вчинення кримінального правопорушення за вих. №24/10/2022 від 24.10.2022 (у пунктах 106, 119), заявником зазначається у чому на його думку полягають тяжкі наслідки для заявника, зокрема вказується, що була завдана істотна шкода охоронюваним законом правам та інтересам заявника, оскільки притягнення до відповідальності за тяжкий та особливо тяжкий злочини здійснюється у тому числі з використанням незаконно здобутих відомостей або взагалі зі штучним створенням доказів стороною обвинувачення.

Отже, перевірка завдання ОСОБА_5 шкоди пов`язана з перевіркою наявності чи відсутності обставин підробки протоколу НСРД від 21.10.2020 №19/7362, на що неодноразово наголошувалось адвокатами при наданні пояснень по скарзі в судовому засіданні.

Із матеріалів справи вбачається, що заявником подано детективу численні висновки експертів, як національних експертних установ, так і іноземних експертів, висновки спеціалістів, консультативні висновки, експертно-технічний звіт, які можуть свідчити про підробку протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 21.10.2020 №19/7362.

Так, скаржником надано до скарги висновок експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮУ №19617/21-35 від 01.07.2021 за результатами проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи у кримінальному провадженні №000808; висновок експерта (доопрацьований) Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮУ №20481/20482/22-35 від 29.08.2022 за результатами проведення комплексної судової комп`ютерно-технічної та телекомунікаційної експертизи у кримінальному провадженні № 0000232; висновок експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮУ № 23566/22-35 від 19.09.2022 за результатами проведення судової комп`ютерно-технічної та телекомунікаційної експертизи у кримінальному провадженні № 0000380, які також додавалися скаржником до заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Також скаржником було надано наступні висновки: 1)Консультативний висновок випробувального центру «CyberLab» ТОВ «Лабораторія комп`ютерної криміналістики» від 31.01.2023; 2) Відповідь випробувального центру «CyberLab» ТОВ «Лабораторія комп`ютерної криміналістики» на адвокатський запит за вих. № 5/2302/8 від 02.02.2023; 3) Висновок експерта за результатом проведення комп`ютерно-технічної експертизи від 03.02.2023 № 23/4 КТ-4; 4) Консультативний висновок випробувального центру «CyberLab» ТОВ «Лабораторія комп`ютерної криміналістики» від 06.02.2023; 5) Консультативний висновок від Випробувального центру «CyberLab» ТОВ «Лабораторія комп`ютерної криміналістики» від 21.02.2023; 5) Висновок експерта Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України №423/425/23-27 за результатами проведення судової комп`ютерно-технічної та телекомунікаційної експертизи від 22.02.2023; 6) Висновок експертів Науково-дослідного центру судової експертизи у сфері інформаційних технологій та інтелектуальної власності Міністерства юстиції України за результатами проведення комісійної судової комп`ютерно-технічної експертизи № 47/1-9/23 від 22.02.2023; 7) Висновок експертів Науково-дослідного центру судової експертизи у сфері інформаційних технологій та інтелектуальної власності Міністерства юстиції України №64/1-16/23 за результатами проведення комісійної судової комп`ютерно-технічної експертизи від 10.03.2023; 8) Висновок експертів Науково-дослідного центру судової експертизи у сфері інформаційних технологій та інтелектуальної власності Міністерства юстиції України №105/1/23 за результатами проведення судової комплексної комісійної комп`ютерно-технічної та телекомунікаційної експертизи у справі №991/5499/23 від 10.04.2023 (встановлено, що до резервних копій могли бути внесені зміни); 9) Звіт про професійний висновок доктора ОСОБА_8 від 03.02.2023 та Додатковий звіт про професійний висновок доктора ОСОБА_8 від 21.02.2023 (встановлено, що заяви та твердження викладені в протоколі Національного антикорупційного бюро від 21.10.2020 не мають належного обґрунтування та пояснення); 10) Експертно-криміналістичний звіт професора Габі Сібоні від 04.02.2023 (встановлено, що немає жодного підтвердження дій описаних у протоколі і, відповідно, немає опису дій, які призвели до його висновків); 11) Експертно-технічний звіт доктора Пола Хантона від 22.02.2023.

Посилання детектива на те, що вказані висновки експертів не можуть бути доказами у межах кримінальних проваджень, які розслідуються НАБУ, суд оцінює критично, оскільки відповідно до ст. 84 КПК України висновок експерта є процесуальним джерелом доказів. Належність та допустимість доказів вирішується судом.

Натомість, детективом під час розгляду скарги не зазначено жодного посилання на конкретні докази, які були зібрані під час досудового розслідування, чи конкретні обставини, встановлені у кримінальному провадженні №0000372, яке триває з 11.11.2022, які б спростовували обставини викладені у заяві про вчинення кримінального правопорушення та спростовували завдання ОСОБА_5 шкоди.

В оскаржуваній постанові детектив також вказує на небажання заявника та/або його представників прибути на допит, на який неодноразово викликались та про намір проведення якого повідомлені, повістки (направлялись заявнику і адвокату за відомими адресами проживання в Україні) та прямі пропозиції детектива прибути на допит та надати власні покази ігноруються.

Однак, під час розгляду скарги встановлено, що детективу відома та обставина, що ОСОБА_5 не проживає на території України. Матеріалами справи підтверджено, що на момент здійснення викликів у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 перебував на тимчасовому консульському обліку в Посольстві України в Республіці Кіпр Кіпр з 12 жовтня 2021 року до 08 січня 2024 року (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 ).

Питання ведення закордонними дипломатичними установами України обліку громадян України, які постійно проживають або тимчасово перебувають за межами України, регулюється Порядком ведення обліку громадян України, які проживають за межами України, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2020 р. № 85.

Підпунктом 5 пункту 2 Зазначеного порядку встановлено, що тимчасовий консульський облік - реєстрація інформації про місце перебування за межами України громадян України, які тимчасово перебувають за кордоном.

Натомість, як зазначено детективом у судовому засіданні й у оскаржуваній постанові, детектив надсилав повістки про виклик для допиту ОСОБА_5 за відомими адресами на території України, а також через адвоката.

Разом з тим, детективу у даному випадку було відомо про те, що ОСОБА_5 не проживає на території України та знятий з свого місця реєстрації в Україні за адресою АДРЕСА_2 з 03.11.2021 року, про що свідчить наявна в матеріалах скарги відповідь ДМС України від 01.11.2022 року.

Тобто, під час судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_5 наразі тимчасово проживає за межами території України у Республіці Кіпр.

Відповідно до ч. 7 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва.

Доказів того, що детективом у даному випадку здійснювалися дії щодо виклику заявника ОСОБА_5 повісткою у спосіб, який визначений ч. 7 ст. 135 КПК України матеріали справи не містять.

Слідчий суддя звертає увагу, що без допиту ОСОБА_5 встановити наявність чи відсутність завдання шкоди, а також її розмір неможливо, а за умови його відмови від такого допиту, вказана обставина повинна бути належним чином підтверджена.

При цьому, за відсутності доказів належного виклику заявника для його допиту, рішення детектива про те, що заявнику не було заподіяно шкоди, є передчасним.

Посилання детектива у оскаржуваній постанові на те, що ставлення ОСОБА_5 до поданої заяви про вчинення кримінального правопорушення та визнання його потерпілим є суто формальним, слідчим суддею оцінюється критично, оскільки активні дії ОСОБА_5 , в особі адвоката ОСОБА_3 , щодо оскарження постанов про відмову у визнанні потерпілим, кількість доказових матеріалів, які долучаються для підтвердження обставин, викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення, не можуть свідчити про формальне ставлення скаржника до даного кримінального провадження, натомість свідчить про зацікавленість ОСОБА_5 у здійсненні досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Посилання детектива у оскаржуваній постанові на те, що ОСОБА_5 використовує дане кримінальне провадження виключно в якості інструменту для перешкоджання досудовому розслідуванню у провадженні ГПД НАБУ, у якому останній підозрюється у вчиненні злочину, слідчий суддя вважає таким, що не підтверджене належними доказами.

Слідчий суддя звертає увагу, що саме на орган досудового розслідування покладено обов`язок здійснити усі необхідні процесуальні та слідчі (розшукові) дії для встановлення істини у даному кримінальному провадженні та прийняти кінцеве рішення за наслідками його розслідування, відповідно до вимог ст. 283 КПК України.

З урахуванням викладеного вище, слідчий суддя приходить до висновку про скасування постанови старшого детектива Національного антикорупційного бюро України відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю ОСОБА_6 від 24.01.2024 року про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим в кримінальному провадженні № 0000372 від 11.11.2022.

Разом із тим, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення скарги в частині зобов`язання детектива надати адвокату ОСОБА_3 , як представнику ОСОБА_5 , пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, оскільки вирішення питання про залучення особи до кримінального провадження в якості потерпілого є дискреційними повноваженнями виключно детектива.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що скарга адвоката ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 2, 55, 303, 304, 305, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову від 24.01.2024 року старшого детектива Національного антикорупційного бюро України відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю ОСОБА_6 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000372 від 11.11.2022 року - задовольнити частково.

Постанову від 24.01.2024 року старшого детектива Національного антикорупційного бюро України відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю ОСОБА_6 про відмову ОСОБА_5 у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000372 від 11.11.2022 року - скасувати.

В задоволенні іншої частини поданої скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1