Справа № 355/274/24
Провадження № 1-кс/355/6/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт майна

27 лютого 2024 року Слідчий суддя Баришівського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Броварського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження №0000014, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2024р., за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16.02.2024 до Баришівського районного суду Київської області для розгляду по суті надійшло клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно внесене в межах кримінального провадження №0000014 від 14.02.2024р

В обґрунтування поданого клопотання вказано, що 13.02.2024 близько 14 год.40 хв. за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 погрожував вбивством заявниці ОСОБА_5 .

Встановлено що власником будинку є ОСОБА_5 , фактичними користувачами являються ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

По прибутті поліції на місце події потерпіла ОСОБА_5 повідомила що її син ОСОБА_4 , приніс додому металеву трубу залиту бетоном. ОСОБА_4 принісши даний предмет до домоволодіння ОСОБА_5 , почав погружавати їй вбивством та повідомив що в середині бетону знаходиться рушниця, у зв`язку з цим були підстави вважати погрозу життю та здоров`ю заявниці.

З метою проведення всебічного досудового розслідування, врятування життя людей та призначення необхідних експертиз, 13.02.2024 слідчим слідчого відділу Броварського РУП ГУНП в Київській області за адресою: Київська область, Броварський район, смт. Баришівка, поблизу будинку №6, під час огляду місця події було виявлено речовину світлого кольору, яку поміщено до спецпроекту № 2499383.

14.02.2023 року постановою т.в.о. начальника сектору дізнання відділення поліції №1 Броварського РУП ГУНП в Київській області визнано речовим доказом по кримінальному провадженню речовину світлого кольору, яку поміщено до спецпроекту № 2499383 та приєднано до кримінального провадження №0000014 від 14.02.2024 року.

З метою ефективного розслідування протиправного діяння, досягнення дієвості, в даному кримінальному провадженні, дізнавач сектору дізнання відділення поліції №1 Броварського РУП ГУНП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_3 просить накласти арешт з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування вказаним вище майном, з метою подальшого проведення всіх необхідних експериз.

Від дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 надійшло клопотання про розгляд поданого клопотання без її участі, просила його задовольнити, арешт накласти шляхом заборони розпоряджатись вказаним майном.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про місце, день, час розгляду справи повідомлений належним чином , про що свідчить смс-повідомлення, що міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Таким чином, враховуючи норми ст. 172 КПК України, слідчим суддею визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі слідчого та володільця майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх учасників, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя дослідивши клопотання та додані на його обґрунтування матеріали, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучене.

Як вбачається із матеріалів клопотання, що 13.02.2024 близько 14 год. 40 хв. за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 погрожував вбивством заявниці ОСОБА_5 .

Встановлено що власником будинку за зазначеною вище адресою є ОСОБА_5 , фактичними користувачами являються ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

По прибуттю поліції на місце події потерпіла ОСОБА_5 повідомила що її син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , приніс додому металеву трубу, залиту бетоном. ОСОБА_4 принісши даний предмет до домоволодіння ОСОБА_5 , почав погружавати їй вбивством та повідомив що в середині бетону знаходиться рушниця, у зв`язку з цим були підстави вважати погрозу життю та здоров`ю заявниці.

На території домоволодіння АДРЕСА_1 , під час огляду місця події було виявлено та вилучено речовину світлого кольору, яку поміщено до спецпроекту № 2499383.

14.02.2023 року постановою т.в.о. начальника сектору дізнання відділення поліції №1 Броварського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 визнано речовим доказом по кримінальному провадженню речовину світлого кольору, яку поміщено до спецпроекту № 2499383 та приєднано до кримінального провадження №0000014 від 14.02.2024 року.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час дослідження матеріалів клопотання, тимчасово вилучене майно у встановленому законом порядку постановою т.в.о. начальника сектору дізнання відділення поліції №1 Броварського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 14.02.2024 визнане речовими доказами в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Статтею 100 КПК визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, а ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України встановлює, що слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

З огляду на положення даних статей, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Також слідчий суддя вважає, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Таким чином, встановивши належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, перевіривши співрозмірність втручання у права особи з потребами кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про задоволення клопотання про накладення арешту на майно.

Керуючись ст. ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Броварського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження №0000014, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2024р., за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування наступним майном, а саме на речовину світлого кольору, яку було поміщено до спец пакету №249938 з метою подальшого проведення всіх необхідних експериз.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Баришівського районного суду ОСОБА_1